Doktorn. Det ärar er att ni kunde komma så snabbt.
- Ers höghet, jag måste... - Jag har inte tid för artigheter.
Jag kom hem till Buckingham House idag
och fick veta att Hennes majestät inte bor där längre.
Hon har visst flyttat till kungen i Kew.
Ni sa att Hans majestät behövde en intensiv privat behandling.
- Ja, Ers höghet. - Då kanske ni kan förklara det här.
- Berätta om nästa behandling. - Det kan jag inte.
- Kan ni inte? - Jag är inte längre Hans majestäts läkare.
- Struntprat. Det är ni visst. - Jag har blivit avskedad.
Avskedad? Det är omöjligt.
Kungen skulle aldrig göra så. Vad sysslar han med?
Det är inte kungen, Ers höghet.
Var det hon?
Högst ärade läsare.
Det våras och England vaknar för att välkomna naturens överflöd.
Jag är så glad att du bad mig att gå med dig på promenad.
Jag tycker om vintern, men jag har längtat efter bättre väder.
Idag är den första vackra dagen.
- Perfekt för en promenad. - Ja.
Agatha.
Jag...
...funderar på...att börja om.
Ser man på, Violet Bridgerton.
- Bra för dig. - Jag bara funderar.
Jag försöker föreställa mig det. En annan man än Edmund.
Jag har aldrig känt någon annan. Vi växte upp ihop. Han var...
Jag hade en stor kärlek. Jag förväntar mig inte en till.
Men jag har nog höga förväntningar.
Du har rätt att ha höga förväntningar, Violet.
Det är ett stort äventyr du ger dig ut på.
Njut av varje ögonblick.
- Behöver jag mer på mig? - Det är lite kyligt i luften.
Jag ber om min pälsbrämade kappa.
Vad fina.
Är de här från dina resor?
Eller är det dina barn som skickar dem?
Man kan se blomstrande trädgårdar på mycket intressanta platser.
Alltid kan man upptäcka något.
Moder natur avslöjar sina hemligheter.
Så där.
Nu är jag tillräckligt varm.
- Ska vi gå? - Ja.
Vi går.
Tyvärr förblir kungahuset ofruktsam mark.
Det verkar som om den fortsatta bristen på viss frukt
har gjort palatsets korridorer modfällt kyliga.
Brimsley, den här kronan bryter nacken av mig.
Den ser praktfullt kunglig ut, Ers majestät.
- Jag är så varm. - Det är vi allihopa.
Jag kan inte andas så här.
- Byt plats med mig. - Nej, det här är min plats.
Sluta prata.
Det här är betydelselöst.
Utan en arvinge är porträttet meningslöst. En gammal relik i ett dammigt förråd.
Vår släktlinje blir en sida i en historiebok.
- Mamma, nu är du orättvis. -Är jag?
Har någon gjort barn än?
Finns det någon frukt av all min ansträngning för er skull?
Du som är äldst. Har du hjälpt kronan på detta sätt?
Jag...
Jag tror att Georgie menar...
Att hans bröder sviker sina plikter precis som ni sviker era.
Måla snabbare.
Låt den här mardrömmen få ett slut.
Posera.
Kommer Hans majestät snart?
Undertecknad har hört från säkra källor
att drottningens växande missnöje var tydligt att se
när de alla satt modell åt ett familjeporträtt.
Ni kan fortsätta.
Men...
Jag behöver...
De har gått.
Menar ni att Hennes majestät inte sitter modell?
Nej.
- Nej. - Familjen är där.
De är nöjda och glada och ger er möjlighet till stor ryktbarhet.
Jag ser dem. Gör inte ni det?
Jo, det gör jag.
Man kan fråga sig
om drottning Charlottes outtröttliga jakt på en kunglig arvinge
kommer att leda till familjens undergång.
Eller kan en moders kärlek övervinna vad som helst?
FAMILJEN BRIDGERTON: DROTTNING CHARLOTTE
Varm mat och ett bad är väl lindrande?
Du ser ut att må bättre.
Mår du bättre?
- Du borde inte ha kommit. - Jag ville gärna komma.
- Nej. - Förlåt mig.
Jag borde ha kommit snabbare.
- Jag stannar hos dig. - Nej. Charlotte, hör vad jag säger.
Du borde inte ha kommit. Jag vill inte ha dig här.
- George. -Åk hem till Buckingham House.
Hörde du? Åk hem till Buckingham House.
Du bor där. Du ska vara där. Åk.
Jag vill inte ha dig. Jag vill aldrig se dig igen. Gå.
Försvinn!
- Jag beordrar dig! - Nej, George.
- Charlotte! - Du kan inte tvinga iväg mig.
- Jag befaller dig. Gå! - Jag stannar!
Jag befaller dig.
- Snälla, Charlotte, gå. - Nej.
- Du lyssnar inte. - Jo.
Du ville inte att jag skulle komma. Du vill att jag går och vill inte se mig.
Men du säger inte att du inte älskar mig.
Jag har lidit, varit ensam och känt mig misslyckad
som din fru och din drottning för att du undviker mig som en smitta.
Och idag insåg jag plötsligt att du kanske har en annan anledning.
En bättre anledning.
Du kanske skyr mig för att du bryr dig om mig.
Du kanske skyr mig för att du älskar mig.
Älskar du mig?
Jag försöker skydda dig.
-Älskar du mig? - Jag kan inte.
Vi kan inte. Det här...
- Jag ville inte gifta mig. -Älskar du mig?
Charlotte, sluta!
Är det för att du inte tror att jag älskar dig?
Jag gör det.
Jag älskar dig, George.
Så mycket att jag gör som du vill. Om du inte älskar mig, säg det så går jag.
Jag åker hem till Buckingham House. Vi kan leva skilda, jag med barnet.
Jag kan klara mig, fylla mina dagar och överleva.
Ensam. Jag kan göra det.
Men först måste du säga att du inte älskar mig.
Du måste säga att jag är helt ensam i den här världen.
Jag är en galning.
Jag är farlig. I mitt sinne smyger andra världar in.
Himmel och jord kolliderar. Jag är vilse.
-Älskar du mig? - Du vill inte leva med mig.
- Ingen vill det. - George!
Jag står med dig mellan himmel och jord.
- Jag hittar vägen åt dig. Älskar du mig? - Jag älskar dig!
Från den stund...
Från att jag såg dig försöka klättra över muren.
Jag älskar dig så. Jag kan inte andas utan dig.
Jag älskar dig, Charlotte. Mitt hjärta ropar ditt namn.
Jag ville berätta.
Jag ville att du skulle veta.
Min galenskap har varit min hemlighet hela mitt liv.
Det här mörkret är min börda.
Du kommer med ljus.
George.
Det är du och jag.
Vi klarar det här.
Tillsammans.
- När kommer han, vår lilla kung? - Snart.
Väldigt snart.
Hej, lilla kung.
- Ensam igen? - Ja.
Kappan går bra att ha som filt om ni vill vara ensam på marken.
Coral!
Var han god?
- Han var glädjande. Han gjorde mig glad. - Då är jag glad för er skull.
Lady Danbury.
- Lord Ledger. - Jag heter Violet.
- Hej, Violet. Vad gör du här ute? - Vi fick inte störa mamma.
- Hur vi nu gör det i ett hus med 20 rum. - Violet.
- Vad trevligt att se er, lady Danbury. - Detsamma.
Jag skulle vilja ses igen, men jag vet att ni är upptagen.
Och ni är upptagen... med Violet.
Ja, hon är snart en fin ung dam.
En dag kanske hon också har ett oklanderligt rykte, som ni.
Ja.
Mitt rykte är verkligen respekterat. Det är alla kvinnors dröm.
Jag önskar er all glädje denna vackra dag.
Jag önskar er detsamma.
Denna dag.
Jag ville tacka er för er vänlighet efter min mans bortgång.
Lady Danbury, det är jag som ska vara tacksam för er vänlighet.
Adjö, lord Ledger.
Adjö, lady Danbury.
- Allt är som det ska. - Han har avskedat sin läkare.
- Han har en ny läkare. - Vad bra. Vad heter han?
- Jag minns inte namn, jag är kvinna. - Just det.
- Bor de i Kew båda två? - Allt är som det ska.
- Säger kungen. - Han är kungen.
- Har ni talat med honom? - Jag är hans mor.
Jag talar inte med min mor.
- Samma här. Hemska kvinna. - Allt är som det ska. Han är kungen.
- Och nedkomsten? - Barnet mår bra. Allt är som det ska.
Då är det avgjort. Jag säger till parlamentet att han kan hålla tal.
Javisst.
Prinsregenten och er dotter är här, Ers majestät.
Gå, damer.
Barn, kom.
Vad står på nu?
- Eller har ni goda nyheter? - Vi har inga nyheter.
- Det är... - Vi kommer å alla dina barns vägnar.
- Representerar ni familjen? - Ja.
Ni är era syskons betrodda förespråkare. Varsågoda, berätta vad det gäller.
- Mamma, vi vill diskutera barnet. - Nej, inte diskutera.
- Det här barnloppet är grymt. - Grymt?
Du talar inte om något annat. Georgie sörjer.
- Hans dotter är död. - Jag vet.
Men du har inte visat honom ett ögonblick av medlidande.
Ingen omtanke eller medkänsla.
Du visar ingen av oss omtanke eller medkänsla.
Vet du hur vi har slitit för att ge dig din högst älskade arvinge?
Örterna, dryckerna?
Vet du hur många barn jag har mist innan de var redo att födas?
Nej.
- Har du mist barn? - Vi har allihopa mist...
Vi försöker, mamma.
Jag vet att det är ett svårt uppdrag,
men jag har höga förväntningar på er för att jag vet att ni klarar det.
Du känner inte oss.
Ingen av oss.
Du frågar inte oss vad vi bryr oss om.
- Vår lycka är inte ditt mål. - Struntprat.
Jag vill bara ert bästa.
- Som er mamma... - Du har aldrig varit en mamma.
Jag har gjort allt jag har kunnat. Om ni förstod vad jag har offrat...
Hur hårt jag har arbetat för att ni alla skulle...
- Jag har varit en utmärkt mamma. - Nej, du har varit vår drottning.
Men du har aldrig varit vår mamma.
Jag ska ut och arbeta på åkern. Vi ska växelbruka hirs. Vill du följa med?
Nej. Jag stannar här och låter vår kung växa.
George, du har fått brev. Var är det?
Här. Det är från prinsessan Augusta.
Mamma har skrivit.
Oj.
Vad vacker du är.
Min hustru är vacker.
- Har du något att säga, Reynolds? - Nej, Ers majestät.
Tala.
Hans majestät har bra och dåliga dagar.
Han hade det. Nu när jag är här är hans dagar bra.
Han mår bra. Han mår bättre. Inte sant?
Han mår bättre just nu, men lite försiktighet skulle...
Reynolds. Låt honom vara.
Han behövde bara sin fru, en rutin och att bli av med den hemska läkaren.
Han mår bra.
Kommer det att hålla? Kommer han att vara så här nu?
Nå?
Man kan hoppas.
Reynolds, om det håller så har de varandra.
Då kan de vara tillsammans, ha ett äktenskap och åldras ihop.
Vi skulle tjäna dem ihop.
En livstid.
Ja.
En livstid.
Det är möjligt.
Är det verkligen möjligt?
Jag vet inte.
Kanske.
Stor kärlek kan skapa mirakel.
Det är sant.
- Tack för att jag fick komma, Ers höghet. - Tack för att ni kom, lady Danbury.
Jag är så glad att ni fick träffa den nye lord Danbury.
Fick jag? Jag träffade er son. Han var stilig.
Man har sagt mig att ni fick besök av Hennes majestät.
Drottningen kom för att beklaga sorgen
för förlusten av min make, lord Danbury den äldre.
Ja, jag beklagar sorgen. Att förlora en make är besvärligt.
Drottningen måste tycka mycket om er eftersom hon lämnade sin barnsäng.
- Ja. - Ja.
Eftersom min son ärver sin fars titel...
- Gör han? - Gör han inte det?
Om det stora experimentet fortsätter till nästa generation
är något Hans majestät måste besluta. Det är en komplicerad debatt.
Jag förstår.
Jag skulle förstås kunna få ett svar åt er snabbare
om ni har användbar information åt mig.
Jag vet inte vad jag skulle ha för information
som någon så mästerlig som Ers höghet inte själv har tillgång till.
Jag tror att frågan om ärvda titlar kommer att bli svår att avgöra.
Vill ni ha mer te?
Ni kan väl ge prinsessan Augusta någon liten detalj.
Päron. Hennes majestät bad oss om päron.
Jag ska inte prata med henne. Jag lovade drottningen vänskap.
Om ni är vänner, kan ni kanske be om drottningens hjälp.
- Hon verkar så snäll. Hon... - Hennes majestät har åkt till Kew.
Jag kan inte bara åka till Kew.
Hon väntar barn. Jag får inte göra henne upprörd eller orolig.
- Det har hon nog av ändå. - Vad menar du?
- Ni har väl hört ryktena? - Vilka rykten?
Vad jag har hört har kungahuset det inte stabilt just nu.
Kungen är visst sjuk eller skadad... Det är något fel med kungen.
- Coral, det där är skvaller. - Nej. Jag skvallrar inte.
Då skulle jag säga att köksorna säger
att männen i överhuset är oroliga för kungens välbefinnande.
Det talas om att kungahuset är i fara.
- Men du skvallrar inte. - Aldrig.
Jag kan inte be Hennes majestät om hjälp om det är så.
Det här är tröttsamt. Säg åt kungen att hans mor väntar.
Nu!
- Jag förstår inte. - Han tar inte emot besökare just nu.
Jag är ingen besökare.
Ni får gärna komma tillbaka en annan gång.
- Jag är här nu. - George är inte ledig nu.
- Vet han att jag är här? - Han arbetar.
Jag kanske blir orolig att ni håller kungen mot hans vilja.
- Det vore... - Landsförräderi.
Det kunde ses som landsförräderi om jag inte får träffa honom.
- Han vill inte träffa någon just nu. - Vågar du tala för honom?
- Du är inte kungen. - Nej, men jag är din drottning.
Ja.
- Du har verkligen hittat din plats. - Du valde mig väl.
Du bär bara en kung i din livmoder. Den andra kungen, George, bar jag.
Din lilla kung kan ligga och mysa i din mage,
men det kan inte min.
Hur kan du inte veta vad jag alltid har förstått?
Från ögonblicket en kung föds kan han inte gömma sig längre.
Han kan inte vara sjuk eller svag. Då finns bara makten.
Jag har gjort allt för att säkra makten, och du förstör det.
- Det är inte... - Han försöker inte, och du tillåter det.
Du får inte låta honom gömma sig. Hans krona överlever inte det.
Han har ett land. Han har ett folk. Han måste regera.
Lord Bute väntar. Regeringen är otålig och misstänksam.
George måste tala till parlamentet.
Det är ditt ansvar nu.
Han är din.
- Charlotte. Hur är din dag? - Din mor var här.
- Jag vill inte träffa henne. - Jag vet. Jag skickade iväg henne.
Men vi måste också åka. Tillbaka till Buckingham House.
- Charlotte... - Du måste tala till parlamentet.
Folket behöver sin kung.
Otacksamma.
Vilka otacksamma, gnälliga barn.
Hur understår de sig? De kunde inte ha fått bättre liv.
Jag har varit en utomordentlig mor.
Lämna oss.
Din tystnad bådar inte gott för dig.
- Ni är en enastående drottning... - Och mamma.
Ni är en enastående drottning, men ni har en sak gemensamt
med alla här på palatset. Ni tjänar bara kungen.
Det är inte en brist. Det är en gåva. Alla här tjänar kungen.
Alla bryr vi oss mest av allt om Hans majestät.
Det är inte sant. Brimsley, du bryr dig om mig.
Ja. Det ska jag göra tills mina dagar är räknade.
Brimsley... Har du familj?
Är du inte gift?
Nej, Ers majestät.
Vem skulle vara fri att tillbringa livet med mig?
Jag är ju här.
Alla här tar hand om kungen.
- Brimsley. - Ers majestät.
Skicka in påklädarna.
Ja, Ers majestät.
Det är fint att se hur bra det går.
Jag hoppas att Ers majestät inte har det allt för obekvämt.
Det har varit...
Livet på Kew var inte helt bekvämt.
Kungen måste vara så glad att hans arvinge är på väg.
Det är skönt att vara hemma. Jag har saknat ert sällskap.
Vad har jag missat?
Vad gäller societeten har jag inget intressant skvaller.
Jag har varit upptagen med ärenden efter min makes bortgång.
Så klart.
Ni har stor sorg. Och barnen...
Kan jag göra något?
Det här.
Att umgås med en vän hjälper. Det är allt jag behöver.
Underbart.
Jag har frågat den kungliga läkaren,
och han menar att förlossningen blir snabb och smärtfri. Ni som har barn...
Berätta. Gör det ont?
Att föda barn gör ondare än något annat ni kan föreställa er.
Jag visste det.
Gör det?
Nej.
Det gör bara lite ont. När det är över kommer ni knappt att minnas det.
Bra.
Det här är nog min älsklingsplats i London.
Se vad höga de har blivit.
Agatha...
Du sa att din trädgård inte blommade förrän efter lord Danburys död.
- Vad menade du? - Där bytte du ämne.
Nej, jag återgick till ämnet. Jag funderar, som sagt.
- Vill du gifta om dig? - Så långt hade jag inte tänkt.
Det vore ju en stor förändring.
Jag trivs med mitt liv som det är nu. Och barnen... Men jag...
Jag vet inte.
Träffade du någonsin någon annan?
Efter lord Danbury? Ville du någonsin gifta om dig?
Eller du kanske ville... ha en älskare?
Jag ville känna att jag levde.
Då hade du alltså någon efter lord Danbury.
Jag har levt ett liv, ja.
- Vi behöver en avskild plats att tala på. - Violet.
Jag har älskat och blivit älskad.
Och det är allt jag säger om den saken.
-Är det allt? - Jag är diskret.
Agatha, du sa ju precis...
Du älskade en man efter din make.
Är vi inte vänner?
Har jag berättat om drottningens bror?
Du och drottning Charlottes bror?
- Det var en överraskning. - Ja, för jag är diskret.
- Lady Danbury. Vad angenämt att se er. - Detsamma.
Barnafödseln verkar hålla mig kvar i England ett tag.
Jag undrar om jag får besöka er?
- Mig? - Ja.
- Ni sörjer väl inte längre? - Jag sörjer inte längre.
Får jag besöka er då?
Det skulle vara väldigt trevligt.
Coral, jag har löst problemet.
- Frågade du Hennes majestät om titeln? - Nej, jag talade med drottningens bror.
Prins Adolphus?
Han vill uppvakta mig. Jag sa ja. Jag gifter mig med honom.
- Han är tysk. - Han är en vänlig man.
Han har sitt eget land utan något experiment,
och hans titel är hans egen.
Men jag trodde... Lord Ledger?
Vad är det med honom?
- Jag känner att du tittar. - Jag tycker om att titta på dig.
Du gör det svårare för mig att skriva.
- Det går säkert bra. - Bra duger inte, talet måste bli briljant.
Och det här ser ut som en briljant mans ord.
Det här också. Du kanske behöver distraheras lite.
- Distraheras? - Ja.
- Jag tror att jag kan distrahera dig. - Nej, jag ska hålla tal för parlamentet.
Eller vill du inte att jag ska vara kung? Jag kanske ska be dem halshugga mig.
Sätta stopp för monarkin. Låta dem skratta åt galne kung George.
- Vill du det? - Sluta.
Jag ber om ursäkt. Jag måste få det...
Det är viktigt.
Det är nog bättre om du distraherar mig en annan gång.
George.
Sluta.
- Charlotte. - Barnet. Det kommer.
- Nu? - Jag tror det.
Reynolds!
- Ur vägen. - Ja, Ers majestät.
Varför är han inte här? Hon behöver en läkare och opium.
Den kungliga läkaren kom alldeles nyss. Han är hos Hennes majestät.
- Gud bevare kungen. - Ers majestät.
Ärkebiskopen.
Premiärministern. Hej.
- Tack för att ni är här. - Ers majestät ska väl inte gå in...
- Det är kvinnornas arbete där inne. - Vi väntar här ute.
Jaha. Ja.
Ers majestät. Hon frågar efter er.
- Jag... - Han kan inte gå in dit.
Ers majestät.
Trivs ni som ärkebiskop? Vill ni fortsätta vara ärkebiskop?
Tror ni att ni kan fortsätta som det om ni trotsar anglikanska kyrkans ledare?
Flytta på er.
Du är här.
Stanna.
Jag är här, vad som än händer.
Barnet...
Han är...
Doktorn, vad händer? Vad ska vi göra?
Ers majestät. Barnet ligger i säte med fötterna först.
Vi måste invänta naturens gång.
- Hur länge? - Jag...
- Ni har gjort det här förut. - Fyra gånger.
- Vad tror ni? - Hon blöder mycket.
Det är naturligt. Helt normalt.
- Det verkar för mycket. Ursäkta mig. - Det är naturens gång.
Doktorn, om naturen skulle få bestämma skulle...
Charlotte!
Du är stark, och du klarar det här. Kom ihåg det.
Här.
Jag hade en häst.
Det var min älsklingshäst. Han låg i säte i stoets mage.
Stalldrängarna...
Jag har sett dem göra det med får och kalvar.
Det finns sätt att hjälpa situationen. Inte sant?
Det finns metoder, ja.
- Men med en kunglig patient... - Förbered dem. Nu.
- Vi måste nog flytta dig. - Ja.
Kom till sängkanten.
En arm här.
Andra här.
Håll i dig.
Ett, två, och...
Han är underbar.
Hur mår Hennes majestät?
Hon har en välförtjänt vila.
Är han frisk?
- Syns det några tecken på... - På vad, mor?
Jag bara frågar.
Han är vår nästa kung.
Hur kan han vara annat än perfekt?
Han är perfekt.
Han är en väldigt stark bebis.
- Intelligent också. - Ni är en stolt morbror.
- Hennes majestät måste vara lycklig. - Jag har inte sett mycket av henne.
Hon och kungen är så upptagna med varandra.
Hon ser knappt åt mitt håll.
Men med bebisen har hon mycket att stå i.
Det är mycket att skriva till allierade och lyckönskare från parlamentet.
Agatha?
Agatha, mår ni bra?
Ja.
Jag ber om ursäkt. Jag känner mig lite opasslig.
Det kanske blev för mycket sol.
Ni måste gå hem och vila. Sätt er ner.
- Jag kallar på droskan. - Tack.
Vilken överraskning att se er igen redan. Har ni några nyheter?
- Nyheter? - Om Buckingham House.
Jag har inga nyheter. Har ni fattat ert beslut?
- Om vad? - Om titeln. Blir min son lord Danbury?
Som jag redan har sagt är det Hans majestät som fattar det beslutet.
Jag hade trott att ni visste mer om det.
Jag hörde att ni var där när mitt barnbarn föddes.
Jag kan inte...
Jag kan inte tala med kungen eller drottningen om sånt.
Vad synd. Jag kunde verkligen vara till hjälp.
Hennes majestät har för avsikt att styra kronan. Jag är säker.
Vad vet ni?
Det är olyckligt att ni inte vill tala öppet med mig.
Vi hade ju ett fint arrangemang, hade vi inte det?
Fick ni inte era behov uppfyllda?
Vore det inte synd att förlora det fina godset ni bor på nu?
Tyst.
Sluta.
Nej, gör inte det där.
Päronkonjak från Tyskland. Drick nu.
Sluta genast upp med att gråta.
- Förlåt, jag... - Nej.
Jag vill inte höra om era bördor eller problemen i ert liv.
Jag är inte intresserad.
När min käre make dog
fick jag be hans far, kungen, om nåd.
Han var en grym och elak man.
Min man avskydde honom.
Jag avskydde honom.
Han var så elak mot Georgie.
Blåmärkena.
Jag fick också blåmärken.
Vi hade inget annat val. Därför stod jag ut.
Med åren lärde jag mig att jag inte behövde nöja mig
med att underkasta mig meningslösa kvinnosysslor.
Istället...
...säkrade jag min sons plats som kung. Det var mitt sätt att styra över mitt öde.
Jag tycker inte om er.
Men ni har visat er vara...
...en beundransvärd motståndare hittills.
Våra strider ger mig stort nöje.
Därför duger inte det här.
Ni får inte komma hit och snyfta.
Ni får inte ge upp.
Täck över blåmärkena och stå ut.
Tappa inte kontrollen över ert öde, Agatha.
Så...
Berätta.
Hur är livet i Buckingham House?
Det beror på vad som händer med min sons titel, Ers höghet.
- Var är Charlotte? - Hon är på väg, Ers majestät.
Här är jag.
- Jag har väntat. - Jag var med barnet. Jag är inte sen.
Vi har gott om tid.
Vad stilig du är.
Har du talet?
- I handen. - Ja.
Jag är inte säker på mittpartiet om kolonierna.
Parlamentet kommer att uppskatta dina åsikter. Du är redo.
Tack.
Gå nu.
- Han gör succé. - Ja, Ers majestät. Han är ju kungen.
Ers majestät.
Vad hände? Gick talet inte bra?
Han kunde inte hålla tal. Han steg aldrig ur droskan.
- Vad menar du med det? - Han kunde inte stiga ur droskan.
Vad hände?
- Vad gjorde ni? Han verkade ju må bra. - Han mådde inte bra!
Ers majestät, förlåt, men han mådde inte bra.
Det gjorde han inte.
Det var bara hoppet.
Vänta här.
George?
George, det är jag.
- Charlotte? - Ja.
Reynolds berättade vad som hände. Jag är här.
George.
George, var är du?
Förlåt.
George, vännen. Kan du komma ut till mig?
Jag vill.
Men jag kan inte.
Himmelen.
Den kan inte hitta mig här.
Jag gömmer mig.
Gömmer du dig från himmelen?
- Den tar sig inte in här under. - George, allt är bra.
Nej.
Allt är väldigt fel.
Berätta.
Jag kunde inte stiga ur droskan.
Jag kunde inte ens läsa vad det stod.
Jag är ingen kung. Jag är ingens kung.
- Det går bättre nästa gång. - Nej.
Det går inte bättre.
Det finns ingen bot.
Det här är den jag är.
Ibland kommer jag att vara här, och ibland...
Du får lämna mig.
Jag skulle förstå och låta dig gå.
- Jag lämnar dig inte. - Du borde det.
- Jag vill inte. - Du har bara en halv man, Charlotte.
Ett halvt liv.
Jag kan inte ge dig den framtid du förtjänar.
Ingen hel mig.
Inget helt äktenskap.
Bara en halv man.
En halv kung. Ett halvt liv.
Om det vi har är halvt kan vi väl göra det till den bästa halvan?
Jag älskar dig. Det räcker.
Jag är din drottning.
Så länge jag är det ska jag aldrig lämna dig.
Du är kung.
Du är kung och dina barn ska bli regenter.
Tillsammans är vi hela.
Det är ganska dammigt här under.
Ja, det är det.
Förlåt för att jag inte gav dig något val.
Jag sa inte vem jag var innan vi gifte oss.
Du sa vem du var.
Du sa att du bara var George.
Det är du ju.
Hälften kung, hälften bonde.
Men alltid bara George.
Du behöver inte vara mer.
Hur ska jag reparera det som hände idag?
Jag är rädd att de tar min krona.
Om kronan inte kan gå till parlamentet får parlamentet komma till kronan.
Vi kanske borde slå upp portarna på Buckingham House nu.
Sjas. Hon blir uppvaktad.
Vad tyst ni är idag.
Det är inte meningen. Berätta om dina äventyr i veckan.
Jag kom framåt med handelsavtalen. Britterna är intressanta.
- Jag menar inte damerna, förstås. - Förstås.
Agatha. Jag är färdig med affärerna här.
Min systerson är född.
Jag ska snart återvända hem.
Jag trodde inte att ni skulle stanna. Vi får ses nästa gång ni är här.
Nej, jag...
Skulle ni vilja följa med mig hem som min hustru?
Jag...
- Jag... - Jag vet. Det är väldigt snart.
Ni har nyligen sörjt färdigt och vi har precis börjat ses...
Jag ska inte säga ord med hjärtan och blommor
för ni är inte den typen av kvinna.
Men det finns något här.
Mellan oss.
Jag känner det.
Jag tror att vi kan bli lyckliga tillsammans.
Adolphus...
Svara mig inte än.
Tänk på saken.
Jag väntar på ert svar.
- Ja, Ers nåd. - Be Humboldt att öppna på vinden.
Det står en kista där.
Jag behöver en som kommer från fars hus.
Och säg till köksan att Lady Danbury kommer på te på fredag.
- Jag skulle vilja veta om ni visste? - Ja, självklart. Jag vet alltid allt.
- Inte sant? - Jo, ni vet ofta allt, men...
- Ni visste alltså om det här? - Vad pratar vi om?
De har anordnat en bal för att fira den nye prinsen.
En bal? Ja, just det.
- Visst är det en bra idé? - Jag tror inte att ni kände till balen.
- Jag kände till den. - Ni sa inget till oss.
Kungahuset behöver inte berätta allt för er.
Jag blev informerad.
- Ni har tappat kontrollen. - Jag är kungens mor.
- Ni är inte drottning. - Jag har kontroll.
Han lyckades inte tala till parlamentet.
De säger att han går på åkrarna dagarna i ända.
Hur står det till med Hans majestäts tillstånd?
- Han är i fin form. - Håller hans läkare med om det?
Jag har kontroll. Kronan är trygg.
Hennes majestät har bjudit in världen till Buckingham House.
Kungen kommer att synas. Om han inte kan föra sig...
- Det kan han. - Parlamentet vill diskutera åtgärder.
Jag håller dem stången. Den här balen är hans första uppvisning.
Kungen måste vara kung.
- Blommorna är fel. - Inte då.
- De har fel färg. - Valde du färgen?
Drottningen valde dem.
- Det är kungens bal. - Hon är värdinna.
- Han är kung. - Hon är drottning.
- Skulpturerna står också fel. - Jag går nu.
Ursäkta mig.
- Ja? - Får jag se glasen?
- Han är riktigt stilig. - Ja.
- Ni slipper oroa er för framtiden. - Ja.
- Och titlarna löser sig. - Ja.
Och hans syster är ju drottning Charlotte. Vi kan bo på palatset när vi hälsar på.
Jag har lärt mig lite tyska.
Ich diene der Königin.
Det betyder "jag tjänar drottningen". Ni skulle vara drottning.
- En kunglig behöver aldrig oroa sig... - Sluta prata, Coral!
Tack.
Jag kommer snart ner.
- Ni tänker väl svara ja? - God natt, Coral.
Ramsay är avskyvärd.
Men porträttet är fint.
Jag satt inte ens modell för det.
- Jag är inklippt. - Det är ändå vi.
- Du och jag. - Men det är inte äkta.
George.
Se på dig.
Du är en sällsynt juvel.
Du och jag.
Är du beredd?
Ja.
Violet!
- Sträck inte på halsen som en giraff. - Jag vill se drottningen.
Drottningen har inte kommit än.
Hon beter sig som en gatunge.
- Hon skämmer ut oss. - Hon är perfekt.
- Hon ska göra oss stolta. - Hon är inte redo att vara med ute.
Hon är mer än redo.
- Eller hur, min kloka? - Ja, pappa.
Titta, där är lady Danbury. Vad vacker hon är.
Hej!
Deras Majestäter Kungen och Drottningen.
Om han inte kan möta sitt folk är det ute med honom.
George.
- Var inte rädd. - Det är bra.
- Verkar det inte så? - Du skadar min hand.
- Charlotte. - Ta det varligt.
Så ja.
Nu.
Nu ska vi le och vinka.
Är du beredd?
Nu ska vi dansa.
- Charlotte. - Titta bara på mig.
Titta inte på dem.
Det är bara vi två här.
- Du och jag. - Du och jag.
Tack för att ni har kommit hit för att fira den nya prinsens ankomst.
Föga överraskande, eftersom jag är den tredje,
har vi gett honom namnet George den fjärde.
- För er framtida kung. - För vår framtida kung.
Ni gillar inte heller folksamlingar. Ännu en sak vi har gemensamt.
Sant.
Jag behövde andas lite. Det var så mycket folk.
Min syster är... en strålande succé.
Det gör mig glad.
Det vore fint att vara glad för min egen skull också.
För vår skull.
Hur skulle vårt liv bli om vi gifte oss och jag reste med er hem?
Det är nog landsförräderi att säga det här, men min provins...
...är världens bästa plats.
Bästa folket, bästa maten...
- Det låter bra. - Det är det.
Jag skulle regera, så klart, men ni skulle ha era plikter.
Vi är mer jämlika där.
De flesta fruarna i hovet är äldre,
men ni ska nog bli vänner när ni lär er språket.
Det är bra att ni är ung. Då kan ni få fler barn.
Fler barn...
Agatha. Jag ska ta mig an Danburybarnen som mina egna
och ta hand om både dem och er, men jag behöver en arvinge också.
- Kanske två eller tre. - Två eller tre. Ja.
Ni kan resa med mig.
Vi kan till och med hälsa på i England om några år om ni får hemlängtan.
Men det kommer ni inte att få.
- Det blir festivaler, baler, välgörenhet... - Nej.
Agatha?
Jag kan inte gifta mig med er.
Förlåt.
Jag gjorde er nervös med mitt prat om allt det nya.
Nej. Jag kan inte gifta mig med er. Jag kan inte gifta mig med någon.
Ni är en fantastisk man,
och något inuti mig hade väckts, så jag kände mig hoppfull.
Om jag hade sagt ja skulle det här bli annorlunda.
Bättre. Det skulle det antagligen.
Ni skulle rädda mig från tusentals problem.
Ni skulle rädda mig, lyssna på mig och ta hand om mig.
Men det ändrar inte något jag vet är sant.
Jag kan inte gifta mig med er. Jag kan inte gifta mig med någon.
Jag vill aldrig vara gift igen.
Adolphus, hela mitt liv har jag andats någon annans luft.
Jag känner inte till något annat. Nu måste jag lära mig att andas själv.
Agatha, gör inte det här. Ni är...
Det här är ett hemskt misstag för er.
Det kan vara så att jag begår ett hemskt misstag.
Men det är mitt misstag.
Jag hoppas att ni kan förlåta mig.
Tack.
Vilken trevlig bal.
Ja.
Vi tycker om att anordna dem. Vi ska göra det fler gånger.
Bra.
Ja.
Allt jag vill är att han ska vara lycklig.
Han är lycklig.
Du gör honom lycklig.
Tack.
Ers majestät.
- Ska vi dansa? - Ja.
Ursäkta mig.
Varför smyger ni här? Hur vågar ni lämna era plikter?
Ursäkta mig. Hennes majestät har besök.
Ni har sagt det nu. Ni kan gå. Jag kommer.
Edward.
Victoria.
Är ni här för att klaga eller för att se porträttet?
Nej, mor, vi...
Alltså...
Vi har något att berätta.
Ers majestät.
Är ni säkra?
Ja, Ers majestät.
- Jag väntade tills jag var helt säker. - Nu får du din arvinge, mor.
Mamma.
Bravo.
Båda två.
Victoria tror att det blir en flicka.
- Jag hoppas ni inte har något emot det. - En flicka vore underbart.
En stark drottning är just vad landet behöver.
Tack.
- Lady Danbury. - Ers majestät.
- Tack så mycket för... - Ni ratade min bror.
Ni lät honom hoppas på äktenskapslycka
och krossade hans hjärta på min bal i mitt hem.
- Ers majestät... - Han är inte så fyndig.
Och ja, han är obeskrivligt nedlåtande.
Dock är han en person med god karaktär och ett rent hjärta.
En person i er ställning kunde väl få det sämre?
Verkligen, Ers majestät. Jag ber så mycket om ursäkt.
- Säg vad jag ska göra för att... - Adolphus klarar sig.
Jag undrar vad jag ska göra med er.
Ni kom inte till mig med era problem.
Er oro över arvet och titeln för er och de andra nyligen adlade familjerna.
Jag ber om ursäkt, Ers majestät.
Jag ville bara inte placera mina bördor på era egna.
Era verkar så...
Vi är en krona.
Hans bördor är mina och mina är hans. En krona.
Vi regerar för alla våra undersåtar.
Nya och gamla. Rivaler och fiender. Adliga och inte.
Ni sa att palatsets murar är för höga. De måste vara det.
De får nå till himlen om det så skyddar er.
Om det skyddar alla våra undersåtar.
Jag föreslår att ni gör om er rädsla till tillit
och kommer direkt till oss med problemen.
Annars verkar det som om ni inte tror att vi kan hjälpa er.
Det kanske ni inte tror.
Lady Danbury.
Ni kan gå.
Jag kallar på er snart.
Ers majestät.
Ta ett glas.
För en gångs skull. För min skull. Jag beordrar dig.
Min svurna plikt mot kronan väger tyngre än er order, Ers majestät.
Du är omöjlig. Gå du.
Äntligen en som dricker med mig.
- Nej. - Nekar du också?
- Ja. - Struntprat. Du måste.
Jag får inte.
Ett tag.
Det är för riskabelt. För många öden hänger på din arvslinje.
Vår arvslinje.
Charlotte.
Du och jag.
Och de.
Agatha.
Kom in. Vad underbart att se dig.
Om ändå vi kunde promenera, men vilket väder.
- Vädret gör inte som vi vill. - Kom och sätt dig här.
Oj, de där? Det är mina födelsedagshattar. Jag har väl nämnt dem?
Ja. Din pappa gjorde dem åt dig, varje år när du fyllde år.
- Var det så? - Ja.
Och jag gjorde sådana åt Edmund. Jag gjorde dem åt barnen också.
- Har ni dem framme allihopa? - Jag har inte alltid haft det.
Men jag har varit lite sentimental på sistone.
De här har min pappa gjort.
De är så festliga.
Inte sant?
Jo, det är de.
Jag tänkte njuta lite av dem
innan jag packar ihop och gör mig av med dem.
Ska du packa dem?
Ja, det är ju en ganska stor samling.
Men de är så fulla av minnen.
Minnen jag inte vill släppa.
Violet.
- Oj, du milde. Teet. Vi får sätta oss. - Violet.
Jag tycker att du ska ha framme hattarna.
De är så fina.
Som du sa...
...festliga.
Ja.
Häng inte kvar här, Brimsley. Jag kan träffa honom själv.
Där och där.
George.
- Stör mig inte i himmelen. - George!
Det är jag, din Charlotte.
Jag har underbara nyheter, George.
George.
Två gånger. Dit.
Bara George. Bonden George.
Kom.
Göm dig från himmelen med mig.
Charlotte.
- Hejsan. - Hej, George.
Här är det tyst.
George. Vi har lyckats.
Vår son, Edward...
Han har gift sig och hans fru är med barn.
- Ska Edward bli pappa? - Ja.
Din arvslinje lever vidare.
Vår arvslinje.
Tack.
Tänk att du är här.
Du smet inte över muren.
Nej, George.
Jag smet inte över muren.
Undertexter: Sara Palmer