Přeje-li si Veličenstvo odejít, my už se...
Nesmím umývat krále?
Jen to není obvyklé.
Přiznávám, že palácový protokol ještě zcela neovládám.
Kupříkladu jsem krále vytáhla z díry v zeleninové zahradě,
kde živě disputoval s oblohou.
To obvyklé je?
Ne, král poslední dobou není ve své kůži.
O co jde?
Co se děje?
Co se stalo mému muži?
Je houževnatý,
má vlastní hlavu,
občas jde, kam chce, ale k pluhu se žádné zvíře nehodí líp.
Je vyšlechtěný u mě v Richmondu.
Je to krásné zvíře, Vaše Veličenstvo,
ale musím říct...
Na rovinu.
Jsem zvyklý na staré způsoby. Voli jsou mnohem předvídatelnější.
- Je volný? - Ano, pane.
Až uvidíte, že tihle dva koně dokážou za den to,
co stádu volů trvalo týden, starých zvyků se zbavíte snadno.
- S pluhy jsou Holanďani... - Promiňte, Veličenstvo.
Princezna vdova vás volá do paláce.
- Že mám práci na poli. - Bohužel na tom trvá.
Myslím...
Myslím, že vám našla nevěstu.
Jiří.
- Jak milé, že se kvůli nám utřeš. - Nečekal jsem společnost.
Nemělas je obtěžovat. Dlouho se nezdržím.
Dejme se tedy do toho.
- Do toho? - Víš přece, do čeho.
Do toho, že vynesete do nebes přednosti nějaké šlechtičny.
A já připomenu, že mě přednosti šlechtičen nezajímají.
Vaše Veličenstvo, Pitt a Newcastle tento týden navrhli,
ať královské finance spravuje...
Skočil jste matce do řeči.
Chtěla říct, že praděd té dámy bojoval u Hastingsu
a dáma znamenitě hraje na cembalo.
A já bych pak řekl, že mi na cembalu nezáleží.
Zvládnu obě role.
Každým dnem, kdy nám nedáš dědice, se postavení naší rodiny oslabuje.
Ovšem. Děkuji za narážku.
Navážu na ni: není král nic víc?
Jen královský plemenný hřebec pro vybranou klisnu?
Nebo může král vládnout po svém prostřednictvím studia věd?
Pokroků v rolnictví?
Co chce lid spíš? Královské dítě, nebo levný chléb?
V tuto chvíli nemají ani jedno.
Válka vyprázdnila naše pokladny.
Americké kolonie hrozí nezaplacením daní a parlament se bouří.
Lid potřebuje krále.
Skutečného krále.
Bůh ví, že máš své nesnáze,
ale my nesnáze nestrpíme,
už ne.
A proto jsem ti našla královnu.
Žofii Šarlotu Meklenbursko-Střelickou.
Němku?
Jak exotické.
Nebudu tě nudit jejími přednostmi
kromě té nejdůležitější.
Je na lodi.
Na lodi?
- Teď? - Jede do Londýna.
Zásnubní smlouva je podepsaná.
- Hotovo. - Vyloučeno.
Ztratí... ztratí Měsíc.
Ztratí Měsíc, Vaše Veličenstvo?
Nad Severním mořem jsou bouře. Nezáleží na kapitánovi ani sextantu.
Není obloha, není Měsíc, krátery, zeměpisná délka.
Bez té není nevěsta, ztratí se.
Odejděte.
- Všichni ven! - Ztracený je i Pollux.
Regulus, Pollux, ztracený.
- A... - Jiří!
Jiří.
Příznaky nadále odpovídají zanícenému mozečku.
Je načase zvážit trepanaci.
Nesmysl. Měl jsem podobného pacienta.
- Je to přebytek zlých šťáv v nohou. - Vaše metody už známe.
Podařilo se jim jen odvést šťávy do žaludku.
Vaše Výsosti, zapřísahám vás. Klíčem je strava.
Dost.
Vyzkoušeli jsme všechny vaše teorie a odporné kúry.
Teď zbývá týden do svatby
a králův stav se...
nezměnil.
Potřebujeme nové teorie.
Ano, Vaše Výsosti, možná je načase zvážit to,
k čemu žádný váš lékař nenašel odvahu,
a sice že králův stav není tělesné povahy,
nýbrž nervové.
Chápete, co říkáte, pane?
To je velezrada!
V případě nepříčetnosti král přijde o trůn!
Není nepříčetný.
Jen trpí rozvratem nervové soustavy.
Rozvratem, jehož léčbě jsem zasvětil svůj profesní život.
Dr. John Monro z Nemocnice Panny Marie Betlémské.
Chcete říct z blázince.
Vaše Výsosti, tento šarlatán nemá mezi pravými doktory místo.
Praví doktoři mě zklamali.
Proto jsem musela rozhodit další sítě.
Pokračujte, pane.
Na rozdíl od metod mých vážených kolegů ty mé nevyžadují,
abych pacientovi pouštěl žilou, nechal ho bodat jedovatým hmyzem
nebo mu hmoždil nohy škrtidlem.
Ano.
V čem tedy spočívají?
Mluvím s ním.
Mluvíte?
Máme věřit, že se tento neduh dá vyléčit hlasem?
Záleží na hlasu.
Poslouchej, hochu.
Vzpomeň si, kdo jsi.
Jsi anglický král.
Tisíce poddaných jsou připraveny
na povel za tebe položit život.
Velíš vojskům a loďstvům.
Velíš celému království.
Můžeš zavelet i sobě.
Za týden se máš ženit.
Jsi na ženitbu připraven, Jiří?
Ano.
Nepouli oči jako selka.
Chovej se, jako bys tu už byla.
- Máme problém. - Co jste zas provedl?
Pohřešuje se nevěsta.
Co mám dělat?
Jak to? Kdy se to stalo?
Co to děláte?
Mizím. Očividně to udělala i nevěsta. Bez nevěsty není svatba.
Chybí-li nevěsta, je vaší povinností to napravit.
Asi je to tak lepší. Bylo to celé předčasné.
Nejsem v pořádku.
Řádně jsem vás vyšetřil a jste zcela v pořádku.
Připadám vám v pořádku?
Jste zcela v pořádku.
- Veličenstvo! Máme... - Ne!
Počkat! Ne! V pořádku.
Jsem v pořádku. Zapomněl jsem se. Děkuji, doktore.
Dobrý den, mylady. Nemohu vám být nápomocen?
KRÁLOVNA ŠARLOTA
PŘÍBĚH BRIDGERTONOVÝCH
Co je to za překvapení? Kam mě vezete?
Uvidíte. Jen vydržte.
Já nic nemusím. Rozhoduji já. Rozhodl jsem. Jsem váš král!
Omlouvám se. Myslela jsem, že jste jen Jiří.
- Odpusťte, Veličenstvo. - Šarloto.
Jen pojďte.
Pojďte si přihnout.
Co tu hrome děláte?
Slavíme.
Dej si voraz, Reynoldsi! Král je v Buckinghamském domě.
Jeho Veličenstvo se právě vrátilo.
Vítejte zpátky.
Do observatoře. Jen vy.
Neshledáváte královnu přitažlivou?
Krásnější ženu neznám.
Je tedy bezduchá?
Je bystrá a v tom je potíž.
Jinak bych se na to snad cítil.
Místo toho její znamenitost odhaluje, že...
Jaký jsem trol.
Jestli smím,
možná jste tou znamenitostí oslepen.
Jsem opak její dokonalosti.
Patří co nejdál ode mě.
Do Buckinghamského domu se nevrátíte?
Oženil jsem se, jak chtěli. Teď jí dopřeji bezpečí.
Vrátím se ke svým planetám a hvězdám. Těm zcela jistě neublížím.
Dobrou noc.
Brimsley.
Ano, Veličenstvo.
Připravte kočár.
Ano, Vaše Veličenstvo. Smím znát náš cíl?
Pojedeme za mým chotěm.
Veličenstvo.
- Už jsem večeřel. - Ovšem.
- Jen vám něco... - Reynoldsi.
Řekl jsem, ať mě za žádných okolností nerušíte.
Ano, Vaše Veličenstvo, ale tato okolnost je...
- Jede sem královna. - Nebyl jsem zpraven.
- To nikdo. Zkrátka se blíží. - Panebože!
Je u mostu. Bude tu každou chvíli.
Kde je?
- Veličenstvo, nečekali jsme vás. - Kde je?
V observatoři, Veličenstvo.
- Kde to jsme? - Šarloto.
Zdravím vás.
Jste tady.
Bude se na ni zlobit?
Rozhodně, ale ona se mu postaví.
Možná je to dobře.
Možná. Možná je to špatně.
Nechápu, na co si stěžujete.
Je mi sedmnáct roků
a znenadání je ze mě královna.
V cizí zemi s podivným jídlem a podivnými zvyky.
Nechápete to, protože vám to bylo dáno do vínku.
Nemůžu dělat, co se mi zachce.
Královna nesmí k modistce,
do galerií ani do zmrzlináren, nesmím se družit.
Musím si držet odstup.
Neznám tu kromě vás živou duši.
Jsem úplně sama a vy přede mnou dáváte přednost obloze.
- Jiří! - Co?
Řekněte něco!
- Nechci s vámi bojovat. - Já ale chci.
Bojujte se mnou! Bojujte o mě!
Běžte domů, Šarloto!
Díky, že jste přišel tak rychle.
Ovšem, Vaše Veličenstvo.
Velmi působivá vědecká sbírka.
Nevím, jestli se jí v Anglii nějaká vyrovná.
Být panovníkem má několik výhod.
Mimo jiné získáte to nejlepší.
Monro, já... potřebuji vaši pomoc.
Ovšem. Jsem na dosah ruky,
kdykoli Vaše Veličenstvo pocítí blížící se záchvat.
Potíž je v tom, že to nestačí.
Podívejte, o přírodních vědách vím leccos
a mimo jiné vím toto.
Vědci si to nejlepší nechávají pro sebe.
Nemám pravdu?
Asi vám nerozumím.
Trvá i roky, než se lidé dozvědí o nových objevech,
a z dobrého důvodu.
Řekněme, že je lékař pověřen, aby léčil krále, jen jako příklad.
Nemůže riskovat neúspěch, natož aby králi ublížil.
Proto použije pouze nejbezpečnější, osvědčenou léčbu
a nejnovější metody si nechá pro sebe, dokud se zcela nepotvrdí.
Už mi rozumíte?
Možná ano.
Nestačí léčit záchvaty, když začnou.
Kdyby mě tak někdy viděla královna, kdyby ode mě musela...
utéct, Bůh chraň, kdybych jí ublížil...
Určitě něco můžete udělat.
Něco, co záchvaty zastaví... navždy.
Experimentoval jsem s něčím agresivnějším.
Prosím.
Chci se uzdravit.
Potřeboval bych místnosti v paláci,
plný přístup k Vašemu Veličenstvu
a povolení využívat extrémnější opatření.
Cokoli bude třeba. O líbánkách máme čas i soukromí.
Ve vašem případě je problém zřejmý.
Jste král.
Tudíž jste zvyklý na poslušnost ostatních.
Vy jste se poslušnosti neučil.
Potřebujeme být o samotě. Odejděte.
Jste zvyklý na krásu, na přepych,
na pohodlí.
Nikdy jste nepoznal prospěšnost spartánských způsobů.
Znovu.
Prostý život.
A zejména jste se nenaučil podrobit se.
Vaše mysl neukázněně poletuje.
Nespoutaně zkouší hranice rozumu.
To je příčinou vašich záchvatů.
Toto je lék.
Podrobení.
Neovládáte-li se, nejste způsobilý vládnout druhým.
Do té doby vás budu ovládat já.
Rozumíš mi, hochu?
Nezajímá mě, čí jsi syn, kolik máš titulů
a jestli jsi zástupce Boha na zemi.
Tady jsi jen další zvíře v kleci.
A právě tak jako zvíře tě zlomím!
Ne!
Doktore!
- Doktore! - Co je?
Vyndejte mu roubík.
Děláme to už mnoho dní!
Jak dlouho ještě?
Dokud nedosáhneme cíle. Tak zněla naše dohoda.
Cílem je najít cestu k mému já.
Pokračujte, a žádné „já“ už nebude.
Je zlomený král vážně lepší než šílený král?
Nenazývám to „ohromující metoda“ pro nic za nic.
Jejím základem je ohromení.
Ale ohromení má pozoruhodný účinek.
Vlci z německého Černého lesa
byli proslulí, nejdivočejší na celém světě.
Nestačilo jim krást kuřata a dobytek,
ale odnášeli i děti a starce.
Kde jsou ti vlci teď?
Jen v legendách, pohádkách a tady.
Pomocí vědy a silou vůle
Němci proměnili své vlky v toto.
Vidíš, hochu? Zvířecí povaha je jak hlína.
Použij dostatečnou sílu a dá se formovat.
Udělám ti to, co Němci udělali vlkům.
Budu tě formovat, dokud nebudeš neškodný a poslušný jako on.
Musí jednat.
Nemůžu ho nutit.
Princezně vdově jste tvrdil, že manželství naplnil.
Co byste navrhoval vy?
- Gesto. - Gesto?
Gesto.
Znovu.
- Jste, Veličenstvo, v pořádku? - Ovšem. Proč?
Odpusťte, jen mě to tak napadlo.
Nicméně...
neustále tady vozí obrovité množství ledu.
A co se jídla týče, nejspíš by ho nejedl ani poslední čeledín.
Zpochybňujete doktorovy metody, Reynoldsi?
I já mám své pochybnosti, ale musím to zkusit.
Je to jediná šance, jak být s ní.
Při vší úctě je Vaše Veličenstvo král.
Král může cokoli.
Může s ní být třeba právě teď.
Nemůžu riskovat, zvlášť s tak nepředvídatelnou ženou.
Je tak vrtošivá. Chápete, co onehdy udělala?
Opustila o líbánkách své komnaty navzdory zvyklostem,
nemluvě o mém přímém příkazu.
Neohlášeně vtrhla ke králi.
Je skoro stejně šílená.
Taková žena je pro muže jako já nebezpečná.
Nebo ideální protějšek.
- Myslíte? - Zjistíme to, až s ní strávíte víc času.
Nemůžu s ní být.
Ale...
snad můžu být poblíž.
Připravte kočár. Pojedeme do Buckinghamského domu.
Podívejte se na ni.
Hraje šachy sama se sebou.
Je šílená.
Myslím, že je osamělá, Vaše Veličenstvo.
Osamělá?
Považte. Já celý život toužím mít čas pro sebe.
Je novomanželka, Vaše Veličenstvo. Má líbánky.
Možná jí chybí manžel.
Asi mi chybí také.
Vaše Veličenstvo může pro královnu udělat... gesto.
Gesto?
Něco na znamení, že ve skutečnosti není sama.
- Že brzy budete u ní. - Něco, co do té doby bude s ní.
Přesně tak.
Řekněte. Kdy bývá doktor v laboratoři?
Potřebuje Veličenstvo jeho péči?
Právě naopak.
Myslel jsem květiny.
Možná jsem šílený, ale pořád jsem král.
Nesmí se král volně pohybovat po svém paláci?
Vhodný dárek, ne?
Z mé klece do její.
Chci královně říct, že v kleci nebudeme navždy.
Obává se Vaše Veličenstvo o svou bezpečnost?
O mou bezpečnost, doktore?
Stráže, sluhové, dvořané...
Koruna má dnes mnoho nepřátel.
Nerad bych si myslel, že do vašeho okolí pronikl špión.
Nemluvě o darebácích, šarlatánech a zlodějíčcích.
Doktore, co tím chcete říct?
Zmizel mi pes.
Ráno jsem přišel do své laboratoře, klec byla otevřená
a to hloupé stvoření bylo to tam.
Možná zas tak hloupé nebylo.
Mazlíček, či vlk,
každé zvíře jeho klec omrzí. Nesouhlasíte?
Vaše Veličenstvo tráví příliš mnoho času v observatoři.
Nelíbí se mi barva vaší kůže
ani barva okolo vašich očí.
Mám obavu, zda nehrozí další záchvat.
Obávám se, že na to není příliš vhodná chvíle,
princezna vdova mě totiž požádala o předání zprávy.
NAPLŇ MANŽELSTVÍ
Bojím se, že jsme pustili ze zřetele naše cíle.
K našim úkolům se stavíme příliš vlažně.
Ale nevadí, můžeme to napravit.
Okamžitě nechám připravit ledovou koupel
a hned potom půjdeme na křeslo.
Zpráva z Buckinghamského domu.
Královna přijala vaše... gesto.
Aha.
A co na něj říká?
Do toho.
Prý je to znetvořený králíček.
Víte co?
Žádná ledová koupel. Dnes žádné křeslo.
Veličenstvo. Chlapče! Přikazuji ti zůstat.
Promiňte, doktore. Dnes bych raději pracoval na farmě.
Vidíte?
Jak jsem říkal. Vede pluh rovně jako šíp.
Ano, Veličenstvo.
Potvrzuje vaše slova.
Nejplašší tvor ve stáji je na poli největší pracant.
Nevíte to, dokud nedostane šanci vám to ukázat.
Šanci to ukázat? Hej!
Svatá pravda.
Nějak mi vyhládlo.
Obávám se, že moje spíž se vaší kuchyni nemůže rovnat,
ale můžu zaběhnout pro skývu chleba nebo dušené maso.
Díky, pane. Ne.
Myslím, že pojím se svou ženou.
Uvědomil si, že dělá chybu.
Jeho srdce se otevřelo jako květ.
Jeho bedra pulzují jen pro Její Veličenstvo.
- Měl byste vyjádřit vděk. - A přesto cítím jen podezření.
Král jede do Buckinghamského domu.
- To je vítaná novina. - Ano.
Už se mu tedy přirození uzdravilo?
- Říkal jsem, že je v pořádku. - To ano.
- To bylo nemístné. Omlouvám se. - Přijímám.
Potíže Jeho Veličenstva ustoupily?
Jaké potíže?
Ty, kvůli nimž se vzdálil.
Žádné potíže nejsou.
Můžeme spolupracovat.
Mohu být užitečný. Jsem patriot, sloužím Koruně.
Nemůžete na to být sám.
- Vy šplháte, Brimsley. - To tedy ne.
Je můj. Zůstaňte na zemi.
- Žádné ryby v blízkosti krále. - Ovšem.
To víno má pěknou barvu.
Vzkážu to do kuchyně, Veličenstvo.
Dobrý večer.
Smím s vámi dnes povečeřet?
Povečeřet?
Povečeřet? Vy si...
Povečeřet?
Šarloto.
Kam jdete?
Nevím. Hlavně pryč od vás. Kamkoliv, kde nejste.
Šarloto!
Šarloto, dejte mi šanci. Okamžitě se zastavte!
Vím, že nemáte důvod mě mít ráda.
Ani důvod mi věřit.
Vezmu si vás a zmizím ve své observatoři.
A pak přijdu na večeři jakoby...
Ale když mi věnujete pouhý jeden večer,
uvidíte, kde byla má mysl.
Možná mi neodpustíte, ale možná mě budete nenávidět o něco méně.
Vracíte se tedy domů do Buckinghamského domu?
Vracím se domů do Buckinghamského domu.
Vaše Veličenstvo?
- Teď ne. Stěhuji se. - Stěhujete se?
- Do Buckinghamského domu. - Bez konzultace?
Mí lidé vám tam najdou prostory.
Ale obávám se, že už se nebudeme vídat tak často.
Mohlo by to mít neblahé následky pro vaše zdraví.
Mé zdraví.
Tak dobře jako teď mi nebylo už léta.
Jste úchvatná.
Potřebuji vědět, zda jsi s ní řádně obcoval.
Řeklas, ať se pro monarchii ožením.
Stalo se.
Řeklas, ať ji pro monarchii okouzlím.
Činil jsem se.
Prý že mě nesmí poznat, kvůli tajemstvím monarchie. Poslechl jsem.
Řeklas, ať s ní obcuji. Stalo se!
Od mého prvního nádechu je nad slunce jasnější,
že žiji pro štěstí či muka slavného národa,
a tak musím často jednat v rozporu se svými city.
Je pryč?
Matka odešla. Dohlédl jsem na to.
A Šarlota?
Královna snídá. Chcete-li se k ní přidat, mohu...
- Mám zavolat doktora, Veličenstvo? - Ano, přiveďte ho sem.
Šarlota.
Nikdy se to nedozví.
Není vám dobře?
Nejste spokojena?
Onehdy za vámi byl ve sklepě lékař.
Byla korunovace.
To je třeba vládce vyšetřit.
Už žádné sudé a liché dny.
Budou prostě jen dny.
Opatrně, doktore.
Pamatujte, že máte v ruce obří břitvu, když s ní takhle mácháte.
Když se Vaše Veličenstvo nebude hýbat, možná královský krk nepořežu.
Je tady dole méně světla, než jsem zvyklý.
Ano.
Je mi líto, že vám nemůžeme dát lepší prostory.
Nesmí se o vás dozvědět královna.
Bojím se,
jaký bude mít vlhkost sklepa vliv na stav Vašeho Veličenstva.
Můj stav je v pořádku.
Bojím se vlivu této budovy celkově.
Co jste se přestěhoval, ještě jste nebyl v křesle.
Jestliže brzy neobnovíme léčbu,
riskujeme ztrátu všeho, čeho jsme dosáhli.
My?
My dva jsme nedosáhli ničeho.
Vše je dílem mé nevěsty.
Dokázala toho víc než vy s vaším křeslem.
Veličenstvo se zapomíná. Začíná být lehkomyslné.
Popouštíte uzdu svým nejvrtkavějším touhám.
To ona také.
Když jsem byl nemluvně,
moje kolika nikdy nebyla jen kolika.
Má kolika byla katastrofa.
Zlé znamení.
Eventuální...
zkáza Anglie.
Když jsem byl chlapec,
eventuální zkázou bylo, když jsem nejedl hrách.
Nesprávný součet v počtech. Eventuální zkáza Anglie.
Celý život žiju v hrůze, že něco udělám špatně,
protože každý nesprávný čin může znamenat zkázu Anglie.
Ta hrůza mě málem zlomila.
Měl jsem úkryty. Farmy, observatoř.
Svoje šílenství.
Myslel jsem, že ta hrůza je cena za královský majestát.
Teď jsem poznal ženu, která z ničeho hrůzu nemá.
Která si dělá, co se jí zlíbí.
Porušuje pravidla, koleduje si o skandál.
Dopouští se nemyslitelných nestoudností.
A má v sobě královský majestát, jaký jsem neviděl.
Omluvte mě, musím na ples.
Už vás nepotřebuji.
Jeho Veličenstvo král Jiří III. a královna Šarlota.
Nevím, jestli víte, co se vám podařilo.
Jedním večerem, jedním večírkem
jsme dosáhli větší změny,
většího posunu, než Británie zažila za sto let.
- O tom se mi nesnilo. - Dokážete cokoliv.
S vámi po boku asi ano.
Monro, co tady děláte?
Menší nespavost, Vaše Veličenstvo?
Teď se vám bohužel věnovat nemohu.
Možná jsem se nevyjádřil jasně.
Už mě léčit nebudete, už nejste mým lékařem.
Škoda. Zůstávám však královniným lékařem.
Královniným?
Ano. Právě jí připravuji tento teplý obklad.
Držte se od ní dál.
Ona ale přišla za mnou.
Zjistila, že je tu králův lékař,
a zřejmě jí nestačilo nic menšího
než králův lékař.
- Proč potřebuje lékaře? - Inu, protože...
očividně čeká dítě.
Nebyla si tím jistá, ale já ano.
Blahopřeji, Vaše Veličenstvo.
Je to pro Anglii radostný den.
Farmář. Král farmář. Farmář Jiří.
To je špatně.
Jiří, to jste vy?
Přepočítám to.
Jiří?
Venuše, můj anděli, jsem tady.
Mluv se mnou!
Farmáři Jiří.
Tu máš.
Pojď.
O co jde?
Co se děje?
Co se stalo mému muži?
Reynoldsi!
Reynoldsi, můj kočár!
- Veličenstvo. - Přestaňte za mnou chodit.
- Prosím, Vaše... - Brimsley, dost!
Šarloto. Nečekala jsem vás. Ples u Danburyových byl triumf.
Krájela jste někdy skopové tupým nožem?
Co prosím?
Nože v Buckinghamském domě byly ostré.
Od jistého dne jsou tupé.
Ode dne, kdy tam přijel král.
Myslím, že zřejmě budeme muset posnídat jindy, lady Howeová.
Ano, Výsosti.
Podivné, řekla jsem si, ale bude to náhoda.
Jistě je náhoda i to, že tentýž den
byla v horních patrech zabedněna okna
a najednou jsou všude zámky.
Na zbrojnici, na kuchyni.
Na kůlně, kde mají zahradníci nůžky.
Náhoda, jak jinak.
Už jsem ale nedokázala připsat náhodě to,
že ze shakespearovské knihovny zmizel Král Lear.
Odpusťte, Shakespeara neobdivuji.
O šíleném králi. Král je totiž šílený a já žiji v blázinci!
- Zapomínáte se. - Já pochybovala o sobě.
Že mám nějakou vadu, když zatím on...
Král není šílený!
Král je pouze vyčerpaný z toho,
že má na bedrech osud nejslavnějšího národa světa.
Co vy o tom můžete vědět?
Jak něco takového může chlapce tížit.
Jak to tíží jeho matku,
když vidí, jak její syn začíná trpět.
Porodíte-li jednou s pomocí Boží dědice,
potom začnete dostávat lekce a v první se možná dozvíte tohle.
Uděláte cokoli pro to, aby přestal trpět.
Vyzkoušíte odporné doktory a tisíc nechutných léčebných metod!
Najdete mu královnu tak vděčnou, že mu bude oporou.
A ano, bude-li to nutné,
necháte nevěstu, aby odhalila ostré hrany jeho osobnosti až časem.
Ostré hrany? On mluvil s oblohou!
A co má být?
Byla jste nikdo.
Přišla jste odnikud.
Teď stojíte u kormidla světa.
Váš choť má zkrátka své zvláštnosti.
Já u kormidla světa stát nechtěla.
Nechtěla jsem ani manžela.
Ale je-li to nutné, musím-li opustit domov,
rodinu, svůj jazyk, život, pak ne kvůli muži, kterého neznám!
Muži, kterého jsem nesměla poznat.
- Kvůli lžím! - Vaše drzost vskutku nezná hranic.
Jste nespokojena se svým postavením, a jste na vrcholu moci...
Vaše Veličenstvo?
Přikurtujte mě.
NA MOTIVY POSTAV Z KNIH JULIE QUINNOVÉ
Překlad titulků: Miroslav Pošta