Ha felséged elvonulna, Mr. Reynolds és én...
Tilos mosdatnom a királyt?
Nem épp megszokott dolog.
Bevallom, még sokat kell tanulnom az udvari rendről.
Például az imént húztam ki a királyt egy zöldségágyásból,
ahol az égbolttal társalgott. Ez megszokott?
Nem, felség. A király nem önmaga mostanában.
Mi ez?
Mi folyik itt?
Mi történt a férjemmel?
Erős akaratú jószág.
Megy a feje után,
néha külön ösvényt tapos, de szántásra mindennél jobb.
Erre tenyésztették Richmondban.
Gyönyörű teremtmény, felség.
Bár megvallom...
Mondja bátran!
Én régimódi vagyok. Az ökör sokkal kiszámíthatóbb jószág.
- Szabad már? - Igen, uram.
Majd ha látja, hogy két lóval annyit halad egy nap alatt,
ami egy pár ökörnek egy hét munka, megkedveli az új módit.
- Az új holland ekékkel... - Elnézést, felség.
Az özvegy hercegné hívatja önt a palotába.
- Mondja, hogy a földeken dolgozom! - Hajthatatlan.
Úgy tudom...
Úgy tudom, talált önnek arát.
György!
Örülök, hogy meg is mosakodtál.
Nem számítottam ekkora társaságra.
Kár volt fáradniuk. Nem maradhatok sokáig.
Akkor indulhat a jelenet!
Jelenet?
Tudod, a jelenet.
Amikor felsorolod egy kijelölt nemes hölgy érdemleges erényeit,
mire elmondom, hogy hidegen hagynak a nemes hölgyek erényei.
Felség! E héten Pitt és Newcastle is jelezte,
hogy az alsóház kezébe adná a kincstár bevételeit.
Lord Bute! Most anyám jön.
Épp közölte volna, hogy a hölgy felmenői harcoltak Hastingsnél,
és csodásan csembalózik.
Mire én azt felelném:
Nem izgat a csembaló. Mindkét szerep megy.
Míg nem nemzel örököst, családunk pozíciója napról napra gyengül.
Ez az! Köszönöm a végszót.
Kérdeném: csak erre való a király?
Fedezőmén, aki felvonul a kijelölt kanca előtt?
Vagy uralkodhat kedve szerint,
a tudományos ismereteit alkalmazva? A mezőgazdaságot fejlesztve?
Mit kíván a nép? Trónörököst vagy olcsó kenyeret?
Jelenleg egyik sincs meg nekik.
A háború kiürítette a kincstárat.
Az amerikai gyarmatok visszatartják az adót,
a parlament lázong.
A népnek királyra van szüksége.
Valódi királyra.
Isten a tudója, volt előtted egynémely akadály,
de több akadályt nem szenvedhetünk. Ennek véget kell vetni.
Így hát megtaláltam a királynédat.
Mecklenburg-strelitzi Zsófia Saroltát.
Német?
Milyen egzotikus!
Nem untatnálak az erényeivel.
Csak a legjobbat mondom.
Már a hajón ül.
Hajón?
- Most? - Úton van Londonba.
A szerződés is megköttetett.
- Az ügy eldőlt. - Lehetetlen.
Nem látják... Nem látják a Holdat.
Nem látják a Holdat, felség?
Az Északi-tenger háborog. A vihar kifog kapitányon, szextánson.
Nincs ég, nincs Hold, se lunáris szög. Nincs hosszúsági fok.
Nincs fok, nincs ara. Se Hold, se ara!
Távozzon mindenki!
- Hallják. Kifelé! - Oda a Hold és a Pollux.
A Regulus is. Nincs Pollux, se Regulus.
- És... - György!
György!
Ezek továbbra is a kisagy gyulladásának tünetei.
Ideje megfontolni a koponyalékelést.
Ugyan! Volt egy hasonló esetem Chichesterben.
- Kóros testnedvgyülem a lábban. - Kipróbáltuk a módszereit.
Annyit értünk el, hogy a nedvek a gyomorba kerültek.
Fenség, könyörgöm! Az étrend lesz a kulcs!
Elég!
Mérlegeltük valamennyi elméletüket és a förtelmes kúráikat.
Most már csak egy hét van az esküvőig,
és a király állapota...
változatlan.
Új teóriák kellenek.
Valóban, fenség. Ideje fontolóra vennünk azt,
amire az orvosai közül gondolni sem mert senki.
Azt, hogy a király állapota nem pusztán testi eredetű,
hanem idegi.
Érti, hogy ezzel mit állít, uram?
Ez felségsértés!
Ha őrültnek nyilvánítjuk, elveszíti a trónt!
Őfelsége nem őrült.
Csupán az idegek ziláltsága kínozza.
És én épp e ziláltság gyógyításának szenteltem a pályámat.
Dr. John Monro vagyok a Bethlehem Kórházból.
Vagyis a Bedlamből, a tébolydából!
Fenség, ennek a kuruzslónak nincs helye rendes orvosok között.
A rendes orvosok cserben hagytak. Ezért szélesebb körben kellett kutakodnom.
Folytassa, uram!
Nagyra becsült kollégáiméival ellentétben az én módszereimmel
nem kell kivéreztetni a beteget, mérges bogarakkal maratni,
vagy érszorítóval összezúzni a lábát.
Igen?
Akkor mi kell hozzájuk?
Csak beszélni kell vele.
Beszélni?
Higgyük el, hogy a betegsége gyógyítható hanggal?
Az a hangon múlik.
Figyelj, fiam!
Ne feledd, ki vagy!
Te Anglia királya vagy!
Ezrek állnak készen meghalni egyetlen szavadra.
Egész seregek, hadiflották várják parancsodat.
Egy egész királyságon uralkodsz.
Akkor önmagadon is tudsz majd uralkodni.
Egy hét múlva nősülsz.
Alkalmas vagy rá, György?
Igen.
Ne bámészkodj paraszt módra!
Tégy úgy, mintha már jártál volna itt!
Van némi gond.
- Mit műveltél, Brimsley? - A menyasszony eltűnt.
Mit tegyek?
Hogyan? Mikor történt?
Mit tegyek?
Mire készül?
Eltűnök. Ahogy szemmel láthatóan az ara is.
Se ara, se nász.
Ha az arája eltűnt, az ön felelőssége orvosolni a bajt.
Valószínűleg jobb is így.
Korai volt ez az egész. Nem vagyok kész, és jól sem vagyok.
Alaposan megvizsgáltam, és tökéletesen jól van.
Úgy látja, jól vagyok?
Tökéletesen jól.
- Felség! Nem kellene... - Nem!
Várjanak! Jól tette.
Jól vagyok.
Elfeledtem magam. Köszönöm.
Üdv, hölgyem! Szüksége van tán bármi segítségre?
SAROLTA KIRÁLYNÉ – EGY BRIDGERTON-TÖRTÉNET
Mi a meglepetés? Hová viszel?
Majd meglátod. Várj!
Semmit nem kell tennem. Én döntök. Döntöttem. A királyod vagyok!
Tévedtem. Azt hittem, csak György vagy.
- Bocsásson meg, felség! - Sarolta!
Jöjjön már!
Csak egy kortyra!
Mi az ördögöt művelnek?
Ünnepelünk!
Ma lazítson, Reynolds! A király a Buckingham-házban van.
Őfelsége visszatért! Már itt van!
Üdvözöljük, felség!
Az obszervatóriumba, most! Csak ön!
Nem találta vonzónak a királynét?
Sosem láttam gyönyörűbb nőt.
Talán együgyű?
Ijesztően okos. Ez a gond. Ha rút vagy buta lenne,
nem riasztana a feladat. De eszessége mellett még jobban kitűnik...
mekkora rém vagyok.
Ha megengedi. Felségedet tán csak elvakítja a ragyogása.
Ő tökéletes, én torz. A legkevésbé sem illik hozzám.
Hát nem tér vissza a Buckingham-házba?
Elvettem, ahogy kell. De éljen távol tőlem, biztonságban!
Várnak a bolygók, csillagok. Nekik legalább biztosan nem árthatok.
Jó éjt, Reynolds!
Brimsley!
Igen, felség.
Készíttesse elő a kocsit!
Hogyne, felség. Bejelenthetem az úti célunkat?
A férjemhez megyünk.
Felség!
- Már vacsoráztam. - Hogyne.
- Valamit el kell... - Reynolds!
Nem megmondtam, hogy semmi esetre se zavarjanak?
De igen, felség. De a jelenlegi eset felettébb...
A királyné jön.
Miért nem értesítettek?
Senki nem tudta, csak idejött.
Édes istenem!
A hídnál jár. Bármikor itt lehet.
Hol van?
- Felség, nem számítottunk önre. - Hol?
Az obszervatóriumban, felség.
- Mi ez a hely? - Sarolta!
Üdv!
Hát itt vagy!
Vajon dühös lesz rá?
Nagyon is! De a királyné szembeszáll vele.
Ez talán jó.
Talán. Vagy talán rossz.
Nem értem, miért panaszkodsz.
Tizenhét éves vagyok, hirtelen királyné lettem
egy idegen országban, furcsa ételekkel és szokásokkal.
Te ezt nem érted, mert erre születtél.
Én nem tehetem azt, ami tetszik.
A királyné nem jár divatszalonba, képtárba vagy fagylaltozni.
Nem lehetnek barátaim. Távolságot kell tartanom.
Rajtad kívül egyetlen lelket sem ismerek itt.
Teljesen egyedül vagyok, és te az égboltot választod helyettem.
- György! - Mi az?
Mondj valamit!
- Nem akarok veszekedni veled. - Én akarok!
Veszekedj velem! Küzdj értem!
Menj haza, Sarolta!
Doktor úr, köszönöm, hogy sietett.
Természetesen, felség.
Lenyűgöző tudományos gyűjtemény!
Nem tudok róla, hogy lenne párja egész Angliában.
Van pár előnye, ha uralkodó az ember.
Mindenből a legjobb jár.
Monro, én...
Segítsen!
Természetesen. Kéznél leszek,
ha felséged bármikor úgy érzi, roham közeleg.
A helyzet az, hogy ez nem elég.
Nézze, megtanultam egy-két dolgot a tudományról,
és az egyik ilyen dolog a következő.
A tudósok a legjobbat megtartják maguknak.
Nem igaz, Monro?
Nem biztos, hogy értem önt.
Évekbe telhet, míg közkincs lesz egy új felfedezés,
és ennek jó oka van.
Tegyük fel, hogy orvost hívnak egy királyhoz!
Csak példának okáért.
Tart a kudarctól, hogy netán árt az uralkodónak.
Így csak a legbiztonságosabb, bevált gyógymódokat veti be,
és a korszerű módszereket eltitkolja,
amíg azok kiállják az idő próbáját. Érti?
Kapiskálom.
Nem elég a kialakult rohamot kezelni.
Ha a királyné valaha így látna engem, ha netán...
elmenekülne, ne adj' isten, bántanám...
Biztos van valami módszere.
Valami, ami véget vet a rohamoknak... egyszer s mindenkorra.
Már kísérletezek valami sokkal előremutatóbbal.
Kérem!
Gyógyulni akarok.
Szükségem lesz a palota helyiségeire,
az ön korlátlan rendelkezésre állására,
és engedélyére, hogy a terápia lehessen olykor
radikálisabb.
Meglesz, amit kér. A mézeshetek alatt elvonulhatunk.
A probléma az ön esetében egyértelmű.
Ön a király.
Ennélfogva megszokta, hogy mások engedelmeskednek önnek.
De nem tanult engedelmességet.
Magányra van szükségünk. Távozzanak!
Az ön számára mindennapos a luxus. A pompa.
A kényelem.
Nem ismeri a spártai hagyományok üdvözítő erejét.
És újra!
A szerény életet.
És mindenekelőtt sosem tanult meg behódolni.
Elméje zabolátlanul csapong.
Féktelenül, a józan ész határait feszegetve.
ORVOSI PIÓCA
Ez gerjeszti a rohamokat.
Erre a gyógymód:
a behódolás.
Ha önmagán nem tud uralkodni, nem alkalmas az uralkodásra.
Addig pedig
én uralkodok rajtad.
Megértettél, fiam?
Nem érdekel, ki volt apád, hány címed van,
vagy hogy te vagy Isten földi helytartója.
Itt te is egy ketrecbe zárt állat vagy. És téged is betörlek, akár egy állatot!
Ne!
Doktor!
- Doktor! - Mi az?
Vegye ki a pecket!
Napok óta tart már ez!
Meddig csináljuk még?
Amíg el nem érjük a célunkat. Így egyeztünk meg.
A cél, hogy újra önmagam legyek.
Ha így folytatjuk, a régi énem végleg elvész!
Egy megtört király jobb, mint egy őrült király?
Okkal neveztem el a „rettenetes módszernek”.
Az alapja maga a rettegés!
De micsoda eredményt hoz ez a rettegés!
A német Fekete-erdő farkasai
híresek voltak, a világ legvadabb bestiái.
Nem elégedtek meg a csirkék, marhák becserkészésével,
elhurcoltak azok gyerekeket, öregeket is.
És hol vannak most?
Csak a legendákban, a mesékben, és itt.
A tudomány és kitartás révén
a németek a farkasaikat ilyen jószággá züllesztették.
Látod, fiam? Az állati természet képlékeny!
Kellő erővel átformálható.
Átformállak, mint a németek a farkasokat.
Addig gyúrlak, míg olyan jámbor és kezes leszel, mint ez itt.
Cselekednie kell.
Nem vehetem rá.
Az özvegy hercegnének előadta, hogy elhálta a nászt.
Mit javasol a királynak?
Egy gesztust.
- Egy gesztust? - Egy gesztust.
És újra!
- Jól van, felség? - Persze, miért kérdi?
Bocsásson meg, felség! Nincs rá okom.
Habár... óriási mennyiségű az a jég, amit mostanában ide hordanak.
És ami az ételt illeti, az utolsó lovászfiúnak sem adnék ilyet.
Kétkedik az orvos módszereiben, Reynolds?
Nekem is vannak kételyeim, de egy próbát megér.
Nincs más esélyem a házaséletre.
Tisztelettel, felség, ön az uralkodó.
Azt tesz, amit csak akar.
A királyné akár most is önnel lehetne.
Nem kockáztathatok, főleg egy ilyen kiszámíthatatlan nővel.
Olyan szeszélyes! Hiszen mit művelt a múltkor is?
Elhagyta a nászlakosztályt,
megszegve szokást és illemet, nem beszélve a közvetlen parancsomról.
És bejelentés nélkül a királyra tört.
Majdnem olyan őrült, mint én!
Az ilyen nő túl veszélyes egy ilyen férfihoz.
Vagy tökéletes párja.
Gondolja?
Csak úgy tudjuk meg, ha több időt tölt vele.
Nem lehetek vele.
De...
a közelében talán.
Készítse elő a kocsit! A Buckingham-házba megyünk.
Nézzen csak rá!
Saját magával sakkozik.
Tényleg őrült.
- Úgy hiszem, talán magányos, felség. - Magányos?
Képzelje, én meg mindig egy kis egyedüllétre vágytam!
Hisz csak most ment férjhez. Ezek a mézeshetei.
Hiányozhat neki a férje.
Ő is hiányzik nekem.
Felség, talán tehetne a királyné felé egy gesztust.
Egy gesztust?
Kell egy jelkép, amivel azt üzeni neki, hogy nincs egyedül.
- És hamarosan együtt lesznek. - Ami vele van, míg rám vár.
Pontosan.
Mondja... mikor van bent a doktor a laboratóriumában?
Tán orvosi felügyeletet igényel?
Épp ellenkezőleg.
Én virágra gondoltam.
A király vagyok, legyek bármilyen őrült.
A király nem mozoghat szabadon a palotájában?
Frappáns ajándék, ugye?
Az én ketrecemből az övébe.
Ezzel üzenem: nem leszünk örökre bezárva.
Cseppet sem aggódik felség a biztonsága miatt?
A biztonságom miatt, doktor?
Felséged őrei, inasai, hűbéresei... Napjainkban a koronának sok ellensége van.
Rossz belegondolni, hogy kémek férkőzhettek felséged köreibe.
A csalókról, sarlatánokról és piti tolvajokról nem is beszélve.
Mire célozgat, doktor?
Eltűnt a kutyám.
Ma reggel a laboratóriumomba érkezve nyitva találtam a ketrecet,
és sehol sem találtam azt az ostoba dögöt.
Talán mégsem olyan ostoba az a dög.
Öleb vagy farkas,
az állat megelégeli a ketrecet. Egyetért, doktor?
Felséged mostanság túl sok időt töltött az obszervatóriumban.
Nem tetszik felséged bőre színe,
és a szeme alatti karikák sem.
Aggódom, hogy megint közeleg egy roham.
Félő, az időzítés nem lenne szerencsés,
mert az özvegy hercegné megkért, hogy adjam át önnek ezt az üzenetet.
HÁLD EL A NÁSZT!
Attól tartok, szem elől tévesztettük a célt.
Túlságosan fellazult a napi rutinunk.
De nem számít, ezt orvosolhatjuk.
Máris készíttetek egy jeges fürdőt,
aztán irány egyenest a szék!
Felség, hír jött a Buckingham-házból.
A királyné megkapta a... gesztusát.
És mit szólt hozzá?
Mondja!
Csökött nyuszinak nevezte.
Tudja, mit?
Nincs jégfürdő.
Ma nincs szék se.
Felség! Fiam! Megparancsolom, hogy maradj!
Sajnálom, doktor. Ma inkább a farmomon dolgoznék.
Látja?
Megmondtam. Nyílegyenesen húzza az ekét.
Igen, felség.
Ez azt mutatja,
hogy hiába bokros az istállóban, ha szívós a mezőn.
Ezt nem tudni, amíg nincs esélyük bizonyítani.
Esély bizonyítani? Hé!
Milyen igaz!
Megéheztem a munkától.
Attól tartok, az éléskamrám tartalma nem lenne ínyére való,
de elszaladhatok egy kis kenyérért vagy raguért.
Köszönöm, uram, de nem.
Azt hiszem... inkább a feleségemmel vacsoráznék.
Rájött, hogy hibát követett el.
A szíve kinyílt, mint egy virág.
Ágyéka a királyné után vágyódik.
- Igazán kifejezhetné háláját. - Mégis gyanús ez nekem.
Őfelsége a Buckingham-házba jön.
- Ez örvendetes fejlemény. - Úgy van.
Megjavult a szerkentyűje?
- Azzal nincs gond. Megmondtam. - Igen.
- Ez indokolatlan volt. Bocsássa meg! - Megbocsájtom.
Eszerint őfelsége állapota javult?
Az állapota?
Ami eddig távol tartotta őt.
Nincs szó ilyesmiről.
Összedolgozhatnánk.
Segíthetnék. Hazafi vagyok, a koronát szolgálom.
Nem bírja mindezt egyedül.
- Felkapaszkodna, Brimsley. - Nem én!
Ő az enyém. Maradjon a helyén!
- A király nem tűri a halat! - Igen, uram.
Szép színű ez a bor, Reynolds.
Átadom a konyhának, felség.
Üdv, Sarolta!
Üdv!
Nem gond, ha ma este itt vacsorázom?
Ma este?
Vacsorázni? Te most...
Vacsora?
Sarolta!
Hová mész?
Mindegy, csak tőled távol legyek! Bárhová, ahol nem vagy.
Sarolta!
Sarolta, ha adsz egy esélyt... Azonnal állj meg!
Tudom, hogy nincs okod rá, hogy kedvelj.
Hogy bízz bennem.
Elveszlek, majd elbújok az obszervatóriumban.
Aztán beesek vacsorára, mintha...
De ha csak egyetlen estédet rám szánnád,
megmutatnám, hol jártam fejben.
Nem biztos, hogy megbocsátasz, de talán kevésbé gyűlölsz majd.
Ez azt jelenti, hogy hazajössz a Buckingham-házba?
Hazajövök a Buckingham-házba.
Felség?
- Ne most, doktor! Költözöm. - Hová?
- A Buckingham-házba. - Engem nem kérdez?
Az embereim keresnek önnek kvártélyt.
Bár attól tartok, a találkozóink sajnos igencsak megritkulhatnak.
Ennek súlyos egészségügyi következményei lehetnek.
Egészségügyi...
Évek óta nem éreztem magam jobban.
Káprázatos vagy.
Tudnom kell, hogy lefektetted-e, ahogy azt kell.
- A korona... - Mondtad, nősüljek érte. Így tettem.
Bűvöljem őt el, kedvezve a koronának. Megtettem.
Mondtad, tartsam távol magamtól,
hogy óvjam a korona titkait. Így lett. Mondtad, tegyem magamévá. Teljesítettem.
Napnál világosabb számomra, mióta világra jöttem,
hogy rajtam áll a boldogsága e nagy nemzetnek,
ennélfogva gyakran kell szenvedélyeim ellen cselekednem.
Elment?
- Az édesanyja elment. Magam kísértem ki. - És Sarolta?
A királyné reggelizik. Ha csatlakozna hozzá...
Hívassam az orvost, felség?
Igen. Hívassa ide!
Sarolta.
Sosem fogja megtudni.
Gyengélkedsz?
Nem voltam elég jó? Úgy...
A minap egy doktor vizsgált az alagsorban.
A koronázás napján. Aznap meg kell vizsgálni a királyt.
Elég a páros és páratlan napokból!
Legyenek hétköznapjaink!
Óvatosan, doktor!
Ne feledje a hatalmas borotvát a kezében, amikor így hadonászik!
Ha felséged nyugton lenne,
elkerülhetném, hogy elnyisszantsam a királyi torkát.
A fény idelent gyérebb, mint amihez szoktam.
Á, értem.
Sajnálom az itteni szegényes körülményeket.
A királyné nem tudhat önről.
Aggódom, hogy a pince dohos levegője
árthat felséged szervezetének.
A szervezetemmel semmi gond.
Az egész hely hatása miatt aggódom.
Amióta ideköltözött, még egyszer sem ült a székben.
Ha nem folytatjuk a kezelést hamarost,
félő, kárba vész minden, amit eddig sikerült elérnünk.
Elérnünk?
Ön és én, doktor, nem értünk el semmit.
Minden eredmény a hitvesem érdeme.
Ő többet tett értem, mint ön és a széke valaha.
Felséged olykor elhagyja magát.
Meggondolatlan lesz...
és szabadjára engedi a legszeszélyesebb késztetéseit.
Ő úgyszintén.
Kisded koromban,
ha kólikám volt, az sosem volt egyszerű kólika.
A kólikám kész világvége volt.
Rossz ómen volt, Anglia pusztulásának előjele.
Kisfiúként...
ha ellöktem a borsót, az Anglia végét jelezte.
Ha nem jött ki a számtanpélda, az Anglia bukásának előjele volt.
Egész életemben attól rettegtem, nehogy helytelenül cselekedjek,
mert minden helytelen cselekedetem Anglia pusztulásával fenyegetett.
És e rettegéstől majdnem összeroppantam.
De vigaszt nyújt a farm, az égbolt...
És az őrületem.
Azt hittem, a rettegés az ára az uralkodói létnek.
De most megismertem egy nőt, aki soha nem retteg.
Kedve szerint cselekszik.
Szabályt szeg, botrányt kavar,
és hallatlan pimaszságokat követ el.
Mégis ő a legfejedelmibb teremtés, akit valaha ismertem.
Ha megbocsát, doktor. Bálba vagyok hivatalos.
Elmehet.
Őfelsége III. György király és Sarolta királyné.
Nem is tudom, érted-e igazán, mit tettél.
Egyetlen estével, egyetlen bállal előrébb vittük az országot,
több változást hoztunk, mint az elmúlt évszázad összesen.
- Erről álmodni se mertem! - Bármit megtehetsz.
Melletted biztosan.
Monro! Mit keres maga itt?
Némi álmatlanság gyötri, felség?
Sajnálom, de most épp nem tudom kezelni önt.
A minap tán nem voltam világos.
Soha többé nem kezelhet engem. Ön többé nem az orvosom.
Nagy kár! De attól még a királyné orvosa lehetek.
A királynéé?
Igen. Épp borogatást készítek neki.
Hagyja őt békén!
De felség, ő keresett fel.
Hallotta, hogy itt van a királyi orvos, és úgy gondolta,
ő sem érheti be kevesebbel, mint a király orvosával.
Miért hívna orvost?
Nos, mert nyilvánvalóan
gyermeket vár.
Ő nem volt biztos benne, de én igen.
Gratulálok, felség!
Örömteli nap ez Angliának.
Gazda. Gazdakirály. György gazda. Gazdakirály.
Ez nem helyes.
György, te vagy az?
Újraszámítom.
György. Gazdakirály.
György?
Vénusz, angyalom! Itt vagyok!
Szólj hozzám!
György gazda!
Tessék!
Gyere csak!
Mi ez?
Mi folyik itt?
Mi történt a férjemmel?
Reynolds!
Reynolds, a kocsimat!
- Felség! - Brimsley, ne kövessen!
- Kérem, felség... - Brimsley, álljon meg!
Á, Sarolta! Nem számítottam önre. A Danbury-bál diadalmas volt.
Fenség! Próbált tompa késsel birkahúst vágni?
Parancsol?
Élesek voltak a kések a Buckingham-házban, most meg hirtelen mind tompa.
Azóta, hogy a király ott lakik.
Úgy vélem, Lady Howe, el kell halasztanunk a közös reggelit.
Igen, asszonyom.
Fura, gondoltam, de biztos véletlen egybeesés.
Ahogy bizonyára az is, hogy még aznap
lezárták az ablakokat a felső emeleteken,
és mindenhová lakat került.
Lakatok a fegyvertáron, a konyhában, a fészerben, ahol a metszőollókat tartják.
Biztos véletlen egybeesés.
Azt azonban nehéz véletlen egybeesésnek hinni,
hogy a Shakespeare-sorozatból eltűnt a Lear király.
- Röstellem, Shakespeare nem a kedvencem. - Az őrült király!
A király őrült, és egy tébolydában élek!
- Megfeledkezik magáról. - Magamat hibáztattam.
Azt hittem, velem van gond, mikor ő...
A király nem őrült!
A király csak kimerült attól,
hogy a világ legnagyobb nemzetének súlya nyomja a vállát.
Mit tudhat ön erről?
Hogy micsoda teher ez egy fiúnak!
És micsoda teher az anyjának látni, hogy a fia kezd összeroppanni.
Ha Isten kegyelméből valaha is örököst szül,
akkor elkezdi megérteni ezt, és az első lecke ez lesz:
bármit megtenne, hogy megállítsa az összeomlást.
Förtelmes orvosokhoz fordul, gyomorforgató kezelésekben bízik.
Kerít egy királynét, aki elég hálás, hogy segítsen neki.
És igen, ha szükséges,
még a hitvese elől is eltitkolná különc vonásait, ameddig csak lehet.
Különc vonások? Az éggel beszélgetett!
Mit számít ez?
Csak egy senki volt, a semmiből érkezett,
és most itt ül a világ tetején. Számít, ha a férjének vannak hóbortjai?
Nem kértem, hogy a világ tetején ülhessek. Férjet sem kértem!
De ha muszáj, ha feladom az otthonom, a családom, a nyelvem, az életem,
nem tehetem egy ismeretlen férfiért!
Akit megismernem is tilos. Egy hazugságért!
A szemtelensége nem ismer határokat.
Ön elégedetlen a helyzetével, miközben a hatalom csúcsán ül.
Felség?
Szíjazzon vissza!
A feliratot fordította: Büki Gabriella