KORUNOVACE KRÁLE JIŘÍHO III. A KRÁLOVNY ŠARLOTY
Co vy tady? Pod schody nechodíte.
- A co vy? - Něco tu zařizuji.
Pak já taky. Jsem tu kvůli vám. Doprovázíte krále a ona ho hledá.
- Oni spolu mluví? - Je den korunovace.
Mluví nemluví, musí si stát po boku. Tak kde je?
Král se k ní brzy připojí. Studuje vědy v knihovně.
- Co? - Co?
Jen si klidně dopřejte dalšího ctitele,
ale ať je přiměřeného postavení.
Já ale...
Není to...
Žádní další ctitelé nejsou, jsem prostě pod schody.
Jsem prostě pod schody. Jděte.
Věnujte se královně.
Je to velký den pro ni i celou zemi.
To je lékař?
Proč ho vyšetřuje ve sklepě cizí lékař?
- Proč ne královský lékař? - Brimsley.
Nic jste neviděl.
Musím za královnou.
Je mi jedno, co říká matka. Dnes je velký den.
Seďte klidně.
Den korunovace je velký den.
Říkáte to pořád.
- „Violet, den korunovace je velký den.“ - Ano.
- Tak proč je to podle mamá fraška? - Nehýbat.
Jinak vám vlasy zapletu nakřivo.
Matka říkala, že museli projet celý svět,
aby našli někoho, kdo si krále vezme.
Tady v Londýně je mnoho dam, které by si krále vzaly.
Ale včera matka pořád vykládala dámám na dýchánku,
že jejich láska znamená, že teď žijeme v nepřirozené společnosti.
Co je na ní nepřirozené?
Neopakujte, co říkala vaše matka, před nikým mimo rodinu.
Miláčku, viděla jsi ji na svatbě.
Všichni jsme ji viděli. Jistěže ji přijímám.
Nepřísluší mi zpochybňovat Palác.
A ano, budu jí sloužit u dvora.
Je naše královna.
Tím je výjimečná.
Ale ti ostatní?
Stýkat se s vyšší společností?
Víš, že muži teď můžou chodit k Whiteovým jako běžní gentlemani?
Vím, že mají peníze, ale peníze z nich nedělají...
nás.
Tati, král jim dal tituly, že?
Ano, krásko.
- A pozemky? - Ano, hlavičko. Proč se ptáš?
No, matka říkala, že nejsou my.
Ale král dal titul a půdu i naší rodině.
Rodiny z lepší společnosti mají tituly a pozemky od krále.
- To je... To není totéž. - Ale je.
A oni jsou gentlemani.
Podle tatínka je gentleman vzdělaný muž z dobré rodiny.
Lord Danbury navštěvoval Eton s otcem krále
a lordové Smythe-Smith a Cummings zase Harrow.
A studovali s tatínkem na Oxfordu.
- Má pravdu, je to tak. - Takže jsou přesně jako my.
Někdy i lepší, protože někteří jsou z královských rodin.
A mají víc peněz než my.
Violet Ledgerová, okamžitě zmlkni!
To je příliš mnoho rozumů.
Co tě učí guvernantka?
Většinou latinu,
ale chci požádat o pokročilou matematiku.
- Šťastný den korunovace. - Šťastný den korunovace, Violet.
Nejlaskavější čtenáři,
děti jsou hýčkanou nadějí každého manželství,
ale pro vladaře, který potřebuje dědice,
jsou děti víc než nadějí.
Jsou nutností.
Víc barev. Celý strom by měl být barevnější.
Říkám to už roky. Je to slavnostní strom.
Veličenstvo si přeje víc barev.
Obdařila jste celou Anglii tak nádhernou tradicí, Vaše Veličenstvo!
To je jasné, Brimsley.
Všechno, co dělám, je dar. Nemusíte...
Proč vřískáš?
Sophia dokončila přehoz.
- A přesně odpovídá tomu v Kew. - Do domečku pro panenky to nejlepší.
Vdáte se za domeček pro panenky?
A dědice mi vyšijete?
Tak mlčte.
- Máti. - Já vím.
Jste staré. Vaše lůna jsou zřejmě vyschlá a k ničemu.
Staré panny, nechám vás být,
ale mohly byste se snažit.
Podívejte se na mě. Jsem zcela úchvatná.
Vymóděte se.
Možná na naše pozemky zabloudí muž.
Zbloudilý lovec.
- Máti, smíme si vzít zbloudilého lovce? - Jistěže ne.
Nejste dojičky.
Co jsem říkala?
Víc barev! Jsou Vánoce.
Většina dcer naší královny Šarloty a krále Jiřího
je už dlouho na ocet a postupně kysnou.
Tolik starých panen.
Tak málo času.
V tomto čase štědrosti
jistě Její Veličenstvo bodá u srdce, že se jí čehosi nedostává.
KRÁLOVNA ŠARLOTA
PŘÍBĚH BRIDGERTONOVÝCH
Proč se nemůžu zúčastnit?
Je to dámský dýchánek.
- Takže jste teď přítelkyně? - Asi ano.
Řekni jí, že chceš pořádat první ples sezóny.
Získej podporu.
První ples sezóny?
Tady? My?
Vyloučeno. Na to dýchánky nejsou.
Možná bys radši měla zůstat doma se mnou.
Ne, nejdražší.
Tu věc nadnesu.
Dobře.
Takže se vám svěřuje.
- Ano. - Nuže?
Jsou teď s králem velmi šťastní.
Po několika napjatých prvních dnech si užili krásné líbánky
a korunovace je jen sblížila.
Bůh ochraňuj krále.
Bůh ochraňuj královnu.
Bůh ochraňuj krále.
Bůh ochraňuj královnu.
Brimsley, vykliďte chodby.
Hned.
Pomůžete mi to sundat z hlavy?
Nesnáším ho.
Je nesnesitelný.
Je tak zdvořilý.
Je to lež.
Je to lhář prolhaný, který lže.
Velmi šťastní.
A hovořila jste s ní o dědici?
Ano.
Přežijete to.
Pokud si půjdete za tím...
...že počnu.
Já si za tím jdu. Nedělám nic jiného.
Tedy my. Snažíme se obtěžkat mé lůno.
- Co se děje? - Je sudý den.
Nu, občas můžeme i vynechat.
To můžeme.
- Řekli jsme: sudé dny. - Ano.
Čím dřív otěhotníte, tím dřív ukončíme tuto...
produkci.
Povinnost bude splněna
a už vás nebudu muset vídat.
Jdete?
Ano, protože bych rád získal příležitost už nikdy neslyšet váš hlas.
Je to těžké.
Já vím. Ten akt je někdy hrozný.
To ano.
Je to hrozné.
Noční můra.
Je mi vás tak líto.
Nesnáším na něm všechno. Nesnáším jeho směšnou tvář.
Nesnáším jeho hlas.
Nesnáším to, jak dýchá.
Přestanete dýchat tak hlasitě?
- A vy mluvit? - Budu mluvit, kdy budu chtít.
V čem je problém?
Chováte se jako dítě od prvního rána, co jsem tady, a...
Dýcháte v mých pokojích.
Mám odejít?
Ano, odejděte.
Je sudý den.
Ano.
Nějak se to tu rozpálilo.
Čtete mi myšlenky.
Mohl bych se pak zchladit ve vašich komnatách?
Možná ano.
Je sudý den.
Reynoldsi, běžte.
Pojďte takhle.
Když teď líbánky skončily, máme pro vás galerie, operu, činohru.
Veličenstvo se může věnovat charitě.
Výborně. Chtěla bych udělat něco pro chudé matky ve špitále.
Pomeranč.
Také se zítra sejdete s dvorními dámami.
Brimsley, odteď si budu pomeranče trhat sama.
Veličenstvo...
Je nesmysl nutit k tomu někoho jiného.
Pomeranče si budu trhat sama.
- Bez diskuse. - Ano, Veličenstvo.
A co oficiální povinnosti?
Plesy? Večeře?
- Jak často mám pořádat slavnosti? - Král v paláci slavnosti nepovoluje.
Můžeme ale chodit do společnosti jinam. Myslím...
Do společnosti nechodí.
Se šlechtici...
Král na žádná setkání vyšší společnosti nechodí.
Proč ne?
Vlastně nevím, Vaše Veličenstvo. Je prostě takový.
- Byl vždy takový? - Od jisté doby.
Ale proč?
Nezdá se, že by byl plachý. Nekoktá.
Mezi lidmi se pohybovat umí.
Má hezký úsměv. Je vysoký a silný,
pohledný a páchne jako muž.
Nesouvisí to s doktorem?
S doktorem?
S jakým doktorem?
Možná se mýlím. Špatně jsem se vyjádřil.
Nechte nás.
Brimsley, jaký doktor?
- Slíbil jste mlčet. - Ne.
- Řekl jste to očima. - Co je mu?
- Nic mu není. - Tak proč ten doktor?
Jako choť by to měla vědět.
Není co.
Není vám dobře?
Nejste spokojena?
Onehdy za vámi byl ve sklepě lékař.
Byla korunovace.
To je třeba vládce vyšetřit.
- Copak? - Mohli vyšetřit i královnu.
Zajímá je jen to, jestli slehnu.
Doktorů se mělo sjet celé hejno.
A místo toho vyšetřují ve sklepě vás.
Ten sklep vás nějak zaujal.
- Znamená to tajemství. - Ordinuje tam.
- Toť vše? - Toť vše.
Dobrá. Když to říkáte, musím tomu věřit.
- Šarloto. - Jdu spát.
Zítra se mám sejít se svými dámami.
Ostatně teď... jak jste to říkal?
Žiji pro štěstí či muka slavného národa.
Vykazuje nějaké známky toho, že čeká dítě?
Myslíme si, že se brzy narodí dítě?
Žádných známek jsem si nevšimla.
Buďte pozorná. Jsou zde tlaky.
- Ze strany lorda Butea? - To není vaše starost.
Ano, ze strany lorda Butea.
Potřebujeme dítě.
Královské dítě je pro poddané důvodem k oslavě.
Znamením lásky ke všem a zárukou následnictví pro rod.
Dítě zpečetí velký experiment.
Nemůžeme selhat.
Možná by velkému experimentu prospěl ples.
Ples?
Rádi bychom uspořádali první ples sezóny.
Dává smysl, když ples uspořádá královnina dvorní dáma,
a byl by to projev jednoty společnosti.
První ples sezóny?
U vás?
Ne, to nebude přijato.
Vaše Výsosti, jistě chcete, aby naše dýchánky pokračovaly.
Bylo by nepříjemné zjistit, že královna čeká dítě,
se značným zpožděním.
Nemýlím se?
Promluvím o tom s lordem Butem.
Řekla ti, kdy se vyjádří k tomu plesu?
Ne.
Příliš ji to nenadchlo.
Žádný ples nebude. Věř mi.
Mávají mi štěstím před nosem, ale nedovolí mi si ho vzít.
Jste stejně dobrý jako oni.
Bylo to tentokrát hrůzostrašné, milostpaní?
Ani ne.
Promyslela jsem pár dopisů, takže jsem ten čas využila.
- Coral, musíme udělat přípravy. - Milostpaní?
Usoudila jsem, že uspořádáme první ples sezóny.
To je...
Princezna Augusta souhlasila?
Ne, ještě se nerozhodla,
a proto musím rozeslat pozvánky, než se tak stane.
Lady Danburyová.
Vikomtko Bridgertonová.
Je milé, že vás tu vidím.
Milé, možná. Nečekané, zcela jistě.
„Nečekané“ je asi opravdu výstižnější.
Dnes má manžel narozeniny.
Měl. Měl by.
Edmund by měl dnes narozeniny.
- Je mi to líto. - Proč?
Narozeniny měl rád.
Rád slavil
a já mu vyráběla čepice.
Z papíru.
Stejné, jaké mi vyráběli, když jsem byla malá.
Ty čepice mi vyráběl otec
a jemu je nikdo nedělal, tak jsem je dělala já.
Pořádala jsem pro něj dětinské oslavy a jemu to dělalo obrovskou radost.
Zhotovovala jsem propracované, krásné čepice
a on je nosil celý den.
Vypadal v nich směšně.
A pak jsme se smá...
Dnešní den se mi nelíbí.
Připomíná mi, že žádné čepice nebudou.
Štěstěna vám přeje.
Štěstěna?
Ano.
Patrně jsem se přeslechla.
- Štěstěna mi přeje? - Dnešek se vám možná nelíbí.
Ale věřte mi.
Štěstěna je vám velmi nakloněna.
Danburyovi pořádají první ples sezóny.
- Přišla mi... nám pozvánka. - Smím jít?
Podle slečny Fernburstové mají krásný dům s velkými zahradami.
Ne, nesmíš. Ještě jsi nedebutovala. A nešla bys ani tak.
Do jejich domu v žádném případě nepůjdeme.
Stačí, že ji musím vídat u dvora.
Bravo.
Zahraj další.
Dítě jménem Mozart?
Odkud je?
Ona postrádá vkus?
Její Veličenstvo má cit pro hudbu, že ano?
- Ovšem. - Je přímo úžasná.
Vaše Veličenstvo, kde jste objevila tohoto mladého Mozarta?
Vaše Veličenstvo?
Dostala jsem pozvánku na ten váš ples.
To je milé.
Mrzí mě, že o to přijdu.
Jako vás ostatní, že ano?
- Bohužel. - Taková škoda.
Snad někdy jindy.
- Není sudý den. - To není.
Je jednoznačně lichý.
Potřebuji soukromí.
O co vám jde?
Nepořádáte slavnosti, nechodíte na ně.
- Zábava se tu nekoná. - Mám povinnosti.
Žádný král, kterého znám, nemá povinnosti jako vy.
- Jak trávíte dny? - Farmařením.
Nerozumím vám.
Říkal jsem, že mě baví vědy.
Tam spadá i zemědělství. Baví mě farmaření.
- Takže král Jiří je farmář Jiří. - Ano.
Farmář Jiří. Jsem farmář Jiří.
Toto jsou ruce krále a farmáře.
Král farmář.
Rozloučím se.
Jsou v zahradě léčivé byliny?
Ne, Vaše Veličenstvo, jen zelenina.
Dovolila jste jí rozeslat pozvánky.
Mám situaci pod kontrolou.
Ano? Vyšší společnost nepřijde.
Ženy po celém Londýně křičí na manžely.
Velí tomu žena lorda Ledgera. V parlamentu je pozdvižení!
- Ano? - Šťastná žena, šťastný život.
Nešťastná žena a lordi kolem mě kvílejí a pijí.
Nikdo nechce domů.
Chod vlády se zadrhne.
Možná by lady Danburyová mohla ty pozvánky stáhnout.
To žádat nemůžu. Nebude se jí to líbit.
Zdá se, že lady Danburyová má v tuto chvíli navrch.
Ne, ovšemže ne.
Nikdo ale nesmí mít pocit, že někomu straním.
V zájmu velkého experimentu
musí Palác zůstat věrný snaze o sjednocení společnosti.
Pořádá-li lady Danburyová ples
a tato část společnosti nepřijde,
Palác přijde o veškerou morální autoritu.
A velký experiment bude v troskách.
- Pohroma. - Žádná pohroma nebude.
Výborně. Přimějete lady Danburyovou, aby ples zrušila.
Lady Agatha Danburyová, Veličenstvo.
Máme se sejít až po obědě.
Chtěla jsem s vámi mluvit o plese, který pořádám.
Pořádáte ples? To je výtečné.
Vím, že se nezúčastníte,
protože král pozvání nepřijímá.
Není to zvláštní? Nevíte proč?
To nevím.
Ten ples.
Chci se zeptat, zda nedoporučíte účast ostatním dámám.
- Nepozvala jste je? - Ale ano.
- Tak o co jde? - Veličenstvo, nepřijdou, když...
Tady je.
Není náhodou...
Myslím, že zahradničí.
- Veličenstvo? - Jiří.
Zahradničí vlastníma rukama. Proč to dělá?
- Máme na to lidi. - Veličenstvo, ten ples...
Považovala jsem to za lest, ale chodí tam každý den.
Je to prazvláštní.
Veličenstvo, prosím!
Co to děláte?
Princezna chce, ať ples zruším.
Nechápu, jak to souvisí se mnou.
- Jestli princezna... - Jste královna.
Je to pod vaši úroveň, ale nebýt královnou...
Já jí ale jsem.
Ale kdybyste jí nebyla, váš život by byl úplně jiný.
Nerozumíte tomu?
Jste první svého druhu.
To nám otevřelo dveře, jsme nově příchozí.
Vy nás nevidíte?
Nevidíte, co pro nás máte udělat?
Říkám vám, ať manželství naplníte,
říkám vám, ať otěhotníte, říkám vám, ať vytrváte,
z určitého důvodu.
Zaměstnává vás otázka, jestli vás má rád jeden muž.
Nejste nějaké upejpavé děvče.
Jste naše královna.
Vaší hlavní starostí by měla být vaše země.
Váš lid. Naše část společnosti.
Proč nechápete, že držíte naše osudy ve svých rukou?
Zdi vašeho paláce jsou příliš vysoké, Veličenstvo.
Utrhla jsem si ho sama.
Ano, Veličenstvo.
Kde jsou muži z oranžerie?
- Nejsou potřeba, Veličenstvo. - Propuštěni?
- Pomeranče trháte sama. - O propuštění jste nemluvil.
Nechtěla jste o tom diskutovat.
Sudý den.
Je uvnitř, Veličenstvo.
Dobrou noc.
Uvidíme se zase pozítří.
Žijete pro štěstí a muka slavného národa.
- Šarloto. - Ne, já tomu rozumím.
Žijete pro štěstí a muka slavného národa.
To musí být vyčerpávající, musíte být sám.
Musíte se cítit jako v kleci.
Není divu, že trávíte tolik času v zahradě.
Na zahradě jsem obyčejný člověk.
- Farmář Jiří. - Nelitujte mě.
Nic jiného neznám.
Vždycky jsem jím byl.
Exponátem místo člověka.
Pro mě jste člověk.
Se mnou můžete být člověk.
Už žádné sudé a liché dny.
Budou prostě jen dny.
Co vás k tomu přivedlo?
Utrhla jsem si pomeranč.
Jiří, vím, že po tom, jak jsem se chovala, mi nic nedlužíte.
A vím, že společenské akce nemáte rád, ale musíme něco udělat.
- Říkejte. - Zdi našeho paláce jsou příliš vysoké.
PLES U DANBURYOVÝCH PRVNÍ PLES SEZÓNY
Už se oblečte. O všechno jste se postarala.
Je to krásné.
Co můj kabát? Mám si vzít jiný kapesníček?
Je to dokonalé.
Proč ještě nikdo nepřišel?
Nikdo nepřijde, Agatho.
- Říkala jsi, že přijdou. - Taky že ano.
Myslím, že přijdou.
Možná přijdou.
Lord a lady Ledgerovi.
Agatho, jak milé, že jste nás pozvala.
Vy jste přišli.
Ovšem, přece to nezmeškáme.
Smím?
Chtěla to zmeškat,
ale pak dostala osobní vzkaz od Jeho Veličenstva krále.
Jak by mohla zmeškat něco, kam se chystá král?
Musela by si rvát vlasy.
Je to společenská událost sezóny. Výborně, lady Danburyová.
Líbíte se mi. Buďme přátelé.
Lorde Danbury, kdy se zúčastníte některého z mých honů?
Její královská Výsost princezna Augusta.
Lorde Danbury, lady Danburyová.
- Je mi ctí. - Vaše Výsosti.
To my jsme poctěni.
Nedruží se.
Jeho Veličenstvo král Jiří III. a královna Šarlota.
Lorde a lady Danburyovi.
Děkuji za pozvání.
Veličenstvo.
Můžeme?
Omluv mě, drahá.
Lorde Danbury, smím si zatančit s vaší paní?
Ovšem.
Je tak šťastný.
Ještě jsem ho tak neviděla. Podívejte se na něj.
Děkuji vám.
Nemusíte mi děkovat.
Jsme tým.
Nemýlím se?
Děkuji. Dobrou noc.
Povedlo se nám to!
Ano. Povedlo se mi to.
Pojďme to oslavit.
- Byla jste kouzelná. - Vy jste byl kouzelný.
Nevím, jestli víte, co se vám podařilo.
Jedním večerem, jedním večírkem
jsme dosáhli větší změny, většího posunu,
než Británie zažila za sto let.
O tom se mi nesnilo.
- Dokážete cokoliv. - S vámi po boku asi ano.
Ano.
Potřebuje župan.
- Jsem v ložnici. - Potřebujete župan.
Protože nejdřív najdeme něco na zub
a pak se vrátíme do mé ložnice.
Proto nemůžete být nahá.
Jiří, opatrně.
Neupustím vás.
Můj pane?
Můj pane, skončil jste?
Můj pane?
Coral.
Lokaj už šel pro vodu na koupel.
Tak častá koupel není nutná.
Nesmysl, máme teď personál, je to snadné.
Služebná dokonce lisovala levandulový olej.
Coral!
Tak častá koupel není nutná.
Milostpaní.
My jsme...
- Skončily? - Skončily.
Připravená? Nebo vás nejdřív obléknu?
Radši mě oblékni až potom.
Ano, hodně štěstí.
Pomoc!
Ach ne! Pomoc!
Něco se stalo lordu Danburymu.
Henry, zavolej doktora. Charlie, probuď jeho komorníka. Hned.
Milostpaní! Jdu dál.
Počkejte tu. Postarám se, aby vše bylo ve vší důstojnosti,
a potom mi můžete pomoct.
Bože, milostpaní!
Odešel.
Můj miláček odešel!
- Díky, že jste přišla. - Díky za pozvání.
Když jsem napsala, že nemohu přijít kvůli jiným povinnostem,
je milé, že jste mi nabídla ostatní dny v týdnu.
A když jsem dnes vzkázala, že se nám rozbilo kolo,
bylo pozorné, že jste poslala kočár
s tolika sluhy.
- Chtěla jsem s vámi mluvit. - To mi došlo.
Jen jsem byla překvapená.
- Ano? - Tím setkáním v kostele.
Vskutku překvapivé.
Žena připomínající si svého milovaného.
Víte, proč jsem byla v kostele já?
To opravdu nevím.
Probírala jsem s arcibiskupem financování školy pro osiřelé dívky
jménem lorda Danburyho.
- Jak šlechetné. - Ani ne.
Asi bych místo truchlení měla financovat školy pro sirotky na počest mého manžela.
Děkuji za radu.
Pane na nebi.
Lord Danbury sirotky pohrdal.
Vzdělávání chudých považoval za mrhání a děvčata byla podle něj dobrá leda...
na rozmnožování.
Milovala jste.
A ve své lásce chodíte do kostela
hledat útěchu a spojení.
Edmund ve vás žije dál.
Já jsem nenáviděla a ve své nenávisti
financuji školu, abych se pomstila a našla satisfakci.
Ve mně Herman hnije.
Vaše srdce je syté.
Mé srdce hladoví.
Takže říkám-li, že vám štěstěna přeje, je to proto, že vám štěstěna
přeje.
Agatho.
Nedáme si něco silnějšího než čaj?
Ano, Violet. Myslím, že bychom měly.
Ano.
- Brimsley. - Ano, Veličenstvo.
Proč myslíte, že se mé dcery nevdaly?
To nevím, Vaše Veličenstvo.
Zkuste to vědět.
Ani v nejmenším...
Vůbec netuším.
Jsou to krásné, úžasné, laskavé,
šlechetné, půvabné mladé dámy.
Brimsley, nelichoťte mi chválou mých dětí.
Nesnáším vás pak víc.
Odpovězte na otázku.
Proč se mé dcery nevdaly?
Vaše dcery...
jsou hodná děvčata.
Milují vás.
A krále.
Stalo se to tak brzy. Byla jste tak mladá.
Kdyby byl zemřel,
možná byste zoufala a truchlila,
ale pak byste se sebrala a šla dál.
Místo toho...
Co? Ven s tím, Brimsley.
Nebuďte teď sentimentální.
Stále jste jeho královna.
Navždy zamrzlá.
Navždy čekáte.
Dcery by vás tu nemohly nechat, uvězněnou v čase.
Postavte se tam a zmlkněte.
Dívejte se tam, ne na mě.
Ovšem, Veličenstvo.
Ten strom chce víc zlata.
Zítra chci víc zlata.
Jiří, to jste vy?
Jiří.
Král farmář. Farmář Jiří.
Hledám...
Musí to být přesně. Farmář Jiří.
Farmář.
Farmář... To je špatně.
Jiří?
Venuše.
Farmář Jiří.
Já... hledám...
Ukaž se!
Muž. Farmář.
Já vím.
Vaše Veličenstva. Mohu...
Jiří má práci.
- Venuši. - Vše je v pořádku.
Hledám Venuši.
Jiří! Je zima.
Jste bosý.
Vidím tě!
Venuše, můj anděli.
Vidím tě!
Co je? Co se děje?
Hlídejte u dveří do zahrady.
Vykliďte chodbu, zavřete sluhy v domě.
Ať se všichni vzdálí.
Prosím.
Dobře.
Vidím tě!
Venuše.
Venuše, můj anděli, jsem tady.
Jsem tady!
Cítím tě. Mluv se mnou.
Věděl jsem, že přijdeš. Já jsem to věděl.
Ano!
- Uvidí to. - Veličenstvo.
Vím to. Ano!
Veličenstvo, možná byste se rád zahřál.
To je Venuše. Vidíte ji?
- Ano. - Pozdravte ji!
Zdravím tě. Přikryjeme vás.
Buď zdráva, Venuše!
Jiří.
Farmáři Jiří.
To je Venuše.
- Pozdravte ji. - Ne.
Já jsem Venuše.
Tady. Já jsem Venuše.
- Ty jsi Venuše? - Ano.
Jsi Venuše?
Ano.
A Venuše jde dovnitř.
Musíš jít se mnou.
Dobře.
Já jsem... myslel, že jsi na nebi.
Byla jsem na nebi, ale teď jdu dovnitř.
Do Buckinghamského domu.
Tu máš.
Pojď.
Venuše... je uvnitř.
Venuše je uvnitř.
S tebou.
Je s tebou.
NA MOTIVY POSTAV Z KNIH JULIE QUINNOVÉ
Překlad titulků: Miroslav Pošta