KRÖNINGEN AV KUNG GEORGE III OCH DROTTNING CHARLOTTE
Vad gör du här nere? Du går aldrig hit.
- Vad gör du här? - Jag har ett ärende.
Jag är här för att du är här. Hon letar efter kungen.
- De är ju osams. - Det är ju kröningsdagen.
Även om de är osams måste de synas enade. Var är han?
Han kommer snart. Han läser i biblioteket.
- Vad? - Vad?
Att du tar en annan ryttare är mig likgiltigt,
men se till att han har ställning.
Jag har inte...
Det är inte därför...
Jag har ingen annan ryttare. Jag bara är här nere.
Gå och ta hand om din drottning.
Kröningen är viktig för henne och landet.
Är det en läkare?
Varför träffar han en främmande doktor i källaren?
- Varför inte den kungliga läkaren? - Brimsley, du har inte sett någonting.
Drottningen behöver mig.
Mamma får säga vad hon vill. Det är en stor dag.
Sitt stilla.
Kröningsdagen är en stor dag. Det säger alltid du.
-"Violet, kröningsdagen är en stor dag." - Ja.
- Varför kallar mamma det för en fars, då? - Sitt stilla, annars blir flätan sned.
Mamma sa att de fick åka till andra sidan jorden för att hitta en maka åt kungen.
Det finns många i London som gärna hade gift sig med honom.
Men igår sa mamma till alla hon drack te med
att deras kärlek innebär att vårt samhälle har blivit naturvidrigt.
Vad är det som är naturvidrigt?
Säg inte vad din mamma sa till någon som inte tillhör familjen.
Älskling, du såg henne på bröllopet.
Vi såg henne allihop. Det är klart att jag accepterar henne.
Det är inte min plats att ifrågasätta kungahuset.
Visst ska jag tjäna i hennes hov. Hon är vår drottning.
Det gör henne speciell. Men de andra?
Ska de umgås med societeten?
Visste du att deras män får gå på Whites som vanliga gentlemän nu?
Jag vet att de har pengar, men pengar gör dem inte till... oss.
- Pappa, kungen gav dem titlar, eller hur? - Ja, min söta.
- Och mark? - Ja, min kloka. Varför undrar du?
Jo, mor sa ju att de inte var som oss, men kungen gav oss vår titel och mark.
Alla familjer i societeten fick titlar och mark från kungen.
- Det är inte samma sak. - Det är det ju.
Mor, de är gentlemän.
Enligt pappa är en gentleman en välutbildad man av god börd.
Lord Danbury gick på Eton med kungens far.
Lord Smythe-Smith och Cummings gick på Harrow.
Alla gick på Oxford med pappa.
- Hon har rätt. - De är exakt som vi.
Vissa av dem har till och med kunglig börd och mycket mer pengar än oss.
Violet Ledger, tig nu genast! Du tänker för mycket.
- Vad lär guvernanten dig? - Mest latin.
Men jag vill börja med avancerad matematik.
- Glad kröningsdag, pappa. - Glad kröningsdag, Violet.
Högst ärade läsare,
barn är en kär förhoppning i alla äktenskap,
men när ett kungahus behöver en arvinge är barn mer än en förhoppning.
De är en nödvändighet.
Mer färg. Hela granen behöver mer färg.
Jag har sagt det i åratal. Det är en julgran.
Hennes majestät vill ha mer färg.
Vilken fin tradition ni har välsignat hela England med, Ers majestät.
Det är klart, Brimsley.
Allt jag gör är välsignat. Ni behöver inte... Varför ylar ni?
Sophia har gjort klart överkastet, och det ser ut exakt som det på Kew.
- Jag gjorde mitt bästa för dockhuset. - Kan man gifta sig med ett dockhus?
Kan du brodera mig en tronarvinge? Tig annars.
- Mor. - Ja, jag vet.
Ni är gamla. Era livmödrar är säkert torra och värdelösa.
Nuckor, jag ska låta er vara, men ni kunde ju försöka.
Se på mig. Jag är hur vacker som helst.
Försköna er. En man kan komma förbi.
En vilsen jägare eller något.
- Får vi gifta oss med vilsna jägare? - Självklart inte. Är ni mjölkpigor?
Vad har jag sagt?
Mer färg. Det är ju jul.
De flesta av drottning Charlottes och kung Georges döttrar
har länge suttit på hyllan och samlat damm.
Så många ogifta damer, så lite tid.
Nu när givmildhetens tid är här,
måste det smärta Hennes majestät att vara en av de obemedlade.
FAMILJEN BRIDGERTON: DROTTNING CHARLOTTE
- Varför får jag inte följa med? - Det är te för damer.
-Är ni vänner nu? - Jag antar det.
Säg att du vill hålla säsongens första bal.
- Få hennes stöd. - Säsongens första bal? Här hos oss?
Jag kan inte göra det. Det är inte det te är till för.
Då kanske du inte ska gå. Du kanske ska stanna här.
Nej, min kära. Jag ska ta upp det med henne.
Bra.
Hon verkar lita på er.
- Ja. - Och?
Hon och kungen är nu väldigt lyckliga.
Det var lite svårt i början, men sen blev smekmånaden lyckad.
Och kröningen har gjort dem än mer förtroliga.
Gud bevare kungen. Gud bevare drottningen.
- Brimsley, töm korridorerna. - Ska bli.
Ta av mig den här, är du snäll.
Jag hatar honom. Han är så fruktansvärt irriterande. Han är så artig.
Allt är förljuget. Han är en lögnaktig lögnare som ljuger.
Väldigt lyckliga.
- Har ni talat med henne om en tronarvinge? - Ja.
Ni kommer över det. Koncentrera er bara på att bli...
Bli med barn. Jag koncentrerar mig. Jag gör inte annat.
Vi gör inte annat än försöker få ett barn i min livmoder.
- Vad är det? - Det är en jämn dag.
- Vi behöver inte göra det varje jämn dag. - Nej.
- Vi sa jämna dagar. - Det sa vi.
Ju snabbare du blir med barn desto snabbare kan vi sluta med det här.
Då har vi gjort vår plikt och jag slipper se dig mer.
Kommer du?
Ja, för jag vill hemskt gärna slippa höra din röst längre.
- Det är svårt. - Jag vet. Akten kan vara hemsk.
Ja.
Det är hemskt.
- Det är vidrigt. - Det var verkligen tråkigt.
Jag hatar hela honom. Hans fåniga ansikte,
hans röst, hur han andas...
Kan du sluta andas så ljudligt?
- Kan du hålla tyst? - Jag pratar om jag vill.
Vad är problemet?
Du har uppfört dig som ett barn sedan första morgonen och...
Du har andats i mitt rum.
Ska jag gå?
Ja, gå genast.
- Det är en jämn dag. - Ja, det är det.
- Det har varit en känslosam dag. - Precis vad jag tänkte.
- Jag får inte vila mig på ditt rum senare? - Kanske får du det.
Det är en jämn dag.
Reynolds, gå.
Kom i.
Nu när smekmånaden är över har vi gallerier, operor och pjäser.
Ers majestät har också stiftelser.
Jag vill gärna göra något för fattiga mödrar på sjukhus.
Apelsin.
Ni ska också träffa era hovdamer imorgon.
Brimsley, jag vill plocka mina apelsiner själv.
- Ers majestät... - Det är löjligt att de ska plockas åt mig.
Jag kan plocka apelsiner själv.
- Säg inte emot. - Uppfattat.
Har jag några baler och middagar? Hur ofta bjuder jag in till palatset?
Kungen tillåter inte bjudningar i palatset.
- Ja, vi kan väl gå ut. Jag tänkte bara... - Han går inte ut.
Med de adliga...
Kungen deltar inte på societetens tillställningar.
Varför inte?
Jag vet faktiskt inte, Ers majestät. Det är hans sätt.
- Har det alltid varit så? - En tid.
Men varför?
Han verkar inte blyg. Han stammar inte. Han kan föra sig bland folk.
Han ler vackert. Han är lång och stark.
- Han är stilig och luktar manligt... - Det kan ha med läkaren att göra.
Läkaren?
Vilken läkare?
- Jag kan ta fel. Jag sa fel, förresten. - Lämna oss.
Brimsley, vilken läkare?
- Du gick med på att inget se. - Nej.
- Med ögonen. - Hur sjuk är han?
- Han är inte sjuk. - Så varför läkaren?
Hans fru måste få veta det.
Det finns inget att veta.
Är du inte frisk?
- Dög det inte? Jag tyckte... - Du träffade en läkare i källaren.
På kröningsdagen. Kronan undersöks alltid på kröningsdagen.
- Vad? - De undersökte inte drottningen.
Alla vill ju att jag blir med barn.
Läkarna borde komma till mig, men du träffade en läkare i källaren.
Var källaren viktig?
- Källaren verkar hemlig. - Han har sitt rum där.
-Är det allt? - Det är allt.
- Då så. Då får jag väl tro på det. - Charlotte.
Jag ska sova. Imorgon ska jag träffa mina hovdamer.
Det är ju som du sa...
Jag lever nu för nationens lycka eller misär.
Visar hon några tecken på att vara med barn?
- Tror vi att det kommer en bebis snart? - Jag har inte sett några tecken.
- Var uppmärksam. Det finns påtryckningar. - Från lord Bute?
Var de kommer från rör inte er.
Ja, lord Bute.
Vi behöver ett barn.
En kunglig bebis ger vanligt folk något att fira.
Det är ett tecken på kärlek och det säkerställer tronföljden.
Ett barn avgör det stora experimentet. Det får inte misslyckas.
En bal skulle kanske hjälpa det stora experimentet.
En bal?
Lord Danbury och jag anordnar gärna säsongens första.
Jag är ju en av drottningens hovdamer, och det visar att societeten är enad.
Säsongens första bal? Hos er?
Nej, det går inte.
Ers höghet, jag vet att ni vill att vi fortsätter att dricka te.
Det vore synd om ni fick höra om drottningens havandeskap för sent.
Inte sant?
Jag ska tala med lord Bute.
Sa hon när hon skulle bestämma sig om balen?
Nej.
Hon var inte entusiastisk.
Det blir ingen bal. Lita på mig.
De håller lyckan framför mig precis utom räckhåll.
Du är precis lika god som de är.
- Var det en ovanligt hemsk runda? - Inte direkt.
Jag planerade en korrespondens, så det var inte bortkastad tid.
- Coral, vi måste förbereda. - Frun?
Jag har bestämt att vi ska hålla säsongens första bal.
Det är...
- Gick prinsessan Augusta med på det? - Nej, hon har inte bestämt sig än.
Jag måste skicka ut inbjudningarna innan hon gör det.
Lady Danbury.
Viscountess Bridgerton.
Så angenämt att se er.
Angenämt, möjligen. Oväntat, definitivt.
Ja, oväntat stämmer nog.
Det är min mans födelsedag. Var. Det hade varit...
Edmund hade fyllt år idag.
- Förlåt. - Varför ber ni om ursäkt?
Han gillade att fylla år.
Han gillade att fira. Jag brukade göra hattar åt honom.
Pappershattar.
Samma typ av hattar som jag fick när jag var barn.
Pappa gjorde födelsedagshattar åt mig
och han hade aldrig fått såna, så jag gjorde det åt honom.
Jag gav honom barnsliga födelsedagar, och det gjorde honom så lycklig.
Jag tillverkade så detaljerade, ljuvliga hattar
som han hade på sig hela dagen.
Han såg alltid så löjlig ut.
Han skra...
Jag gillar inte den här dagen...
...när jag inte har några hattar att göra.
Ni är så lyckligt lottad.
- Lyckligt lottad? - Ja.
Jag måste ha hört fel.
-Är jag lyckligt lottad? - Ni tycker inte om den här dagen.
Men tro mig, ni är så lyckligt lottad.
Paret Danbury ska hålla säsongens första bal.
Jag... Vi har fått en inbjudan.
Får jag gå? Miss Fernburst säger att de har det så vackert.
Nej, du får inte gå. Du har inte ens kommit ut.
Vi går under inga omständigheter till deras hus.
Det räcker att jag måste se henne i hovet.
Bravo. Spela en till.
Hette pojken Mozart?
Var kommer han ifrån?
Har hon ingen smak?
Hennes majestät har ett utmärkt musiköra, inte sant?
- Verkligen. - Hennes majestät är underbar.
Ers majestät, var hittade ni unge Mozart?
Ers majestät?
Jag fick inbjudan till er lilla bal.
Trevligt. Tyvärr kan vi inte komma.
Visst är det synd, allihopa?
- Verkligen. - Så tråkigt.
En annan gång.
- Det är ingen jämn dag. - Nej.
Det är en verkligt udda dag.
- Jag vill vara ifred. - Vad sysslar du med?
Du bjuder inte in nån, du går inte ut.
- Vi får inte roa oss. - Jag har plikter.
Dina plikter är inte som andra kungars.
- Vad sysslar du med? - Jordbruk.
Jag förstår inte.
Jag har ju sagt att jag tycker om vetenskap.
En vetenskap är agronomi och jordbruk.
-Är kung George bonde? - Ja.
Ja, jag är bonden George.
Här är en kung och en bondes händer.
En bondekung.
Du ska få vara ifred.
- Finns det några läkeörter här? - Nej, Ers majestät, bara grönsaker.
- Lät ni henne skicka ut inbjudningar? - Jag har allt under kontroll.
Har du? Societeten vägrar gå. Hela Londons fruar skriker på sina män.
Lord Ledgers fru är ledaren. Parlamentet är i uppbrott.
- Parlamentet? - Glad fru, glatt liv.
Missnöjd fru, lordar som gnäller och dricker överallt.
Ingen vill gå hem. Regeringen har stannat upp.
Kanske lady Danbury kan ställa in bjudningen.
- Det skulle hon inte tycka om. - Det låter som att lady Danbury bestämmer.
Självklart inte. Jag vill bara inte bli sedd som en som väljer sida.
För det stora experimentets skull
måste kungahuset stå fast i sin önskan att ena societeten.
Om lady Danbury håller bal och den här sidan inte kommer
kommer kungahuset att förlora all respekt.
Då är det över för det stora experimentet.
- Katastrof. - Det blir ingen katastrof.
Bra. Säg åt lady Danbury att ställa in balen.
- Lady Agatha Danbury, Ers majestät. - Vi ska inte samlas förrän efter lunch.
Jag ville tala med Hennes majestät om balen jag ska hålla.
Ska ni hålla bal? Vad trevligt.
Jag vet att ni inte kommer, eftersom kungen inte umgås socialt.
Är inte det udda? Vet ni varför?
Det gör jag inte.
Balen...
Jag ville be er att uppmuntra de andra hovdamerna att gå.
- Har ni inte bjudit dem? - Jo.
- Vad är problemet då? - Ers majestät, de...
Där är han.
Har han...? Jag tror faktiskt att han odlar.
- Ers majestät? - George.
Han odlar med sina egna händer. Varför gör han det?
- Vi har folk till det. - Ers majestät, om balen...
Jag trodde att han lurades, men han går till trädgården varje dag.
- Ers majestät, snälla. - Vad gör ni?
- Prinsessan Augusta bad mig att ställa in. - Har det med mig att göra?
- Om prinsessan Augusta... - Ni är drottning.
- Om ni inte var drottning... - Men det är jag.
Om ni inte var det skulle ert liv här vara väldigt annorlunda.
Förstår ni inte? Ni är den första av er sort.
Det öppnade dörrar, så vi är nya. Ser ni oss inte?
Vad ni måste göra för oss.
Jag säger åt er att fullborda.
Jag säger åt er att bli med barn och härda ut av en anledning.
Ni tänker bara på om en man tycker om er.
Ni är ingen fånigt leende liten flicka, ni är vår drottning.
Ni måste tänka på ert land. Ert folk. Vår sida.
Förstår ni inte att ni håller vårt öde i era händer?
Era palatsväggar är för höga, Ers majestät.
- Jag plockade min egen apelsin. - Ja, Ers majestät.
- Var är männen som jobbar här? - De behövs inte nu.
- Avskedade ni dem? - Ni plockar era egna apelsiner nu.
- Ni sa inte att de skulle avskedas. - Ni ville inte diskutera.
- Jämn dag. - Han är där inne, Ers majestät.
God natt. Vi ses i övermorgon.
Du lever för nationens lycka och misär.
- Charlotte. - Nej, jag menar att jag förstår.
Du lever för nationens lycka och misär.
Det måste vara utmattande och ensamt. Du måste känna dig instängd.
Jag förstår att du är så mycket i trädgården.
I trädgården är jag en vanlig man.
- Bonden George. - Tyck inte synd om mig.
Jag vet inget annat liv.
Jag har alltid varit det här. Ett utställningsföremål, inte en person.
Du är en person för mig.
Du kan vara en person med mig.
Vi slutar med jämna och udda dagar.
Vi kan bara ha dagar.
- Vad förorsakade detta? - Jag plockade en apelsin själv.
Du är inte skyldig mig något efter mitt beteende,
och jag vet att du inte gillar umgänge, men vi måste göra en sak.
Vad?
Palatsväggarna är för höga.
DANBURYBALEN SÄSONGENS FÖRSTA BAL
Frun, gör er i ordning nu. Allt är klart. Allt är underbart.
- Hur ser min rock ut? Ska jag byta näsduk? - Du ser perfekt ut.
Varför är ingen här än?
Ingen kommer att komma.
- Du sa ju att de kommer. - De kommer.
Jag tror att de kommer. De kommer kanske.
Lord och lady Ledger.
- Agatha, tack för inbjudan. - Jag trodde inte att ni skulle komma.
Det är klart att vi kom.
Får jag?
Hon försökte slippa undan, men så kom ett meddelande från Hans majestät.
Det visar sig att kungen kommer. Om hon missade det skulle hon brinna upp.
Det här är säsongens tillställning. Bra gjort, lady Danbury.
Jag tycker om er. Låt oss bli vänner.
Lord Danbury, när kan ni komma på en av mina jakter?
Hennes kungliga höghet, prinsessan Augusta.
- Lord Danbury. Lady Danbury. Vilken ära. - Ers kungliga höghet.
Äran är på vår sida.
De blandar sig inte.
Hans majestät kung George III och drottning Charlotte.
Lord och lady Danbury.
- Tack för inbjudan. - Ers majestät.
Ska vi?
Ursäkta mig, älskling.
- Lord Danbury, får jag dansa med er fru? - Varsågod.
Han är så lycklig.
Jag har aldrig sett honom så... Se på honom.
Tack.
Du behöver aldrig tacka mig.
Vi är ett lag.
Inte sant?
Tack. God natt.
Ja!
Vi gjorde succé!
Ja, verkligen. Jag gjorde succé. Kom så går vi och firar.
- Du var strålande. - Du också.
Förstår du vad du har gjort?
En enda kväll, en tillställning,
har lett till en större förändring än Storbritannien har sett på ett sekel.
Jag hade inte drömt det.
- Allt är möjligt. - Ja, med dig vid min sida.
Det är det. Hon behöver en morgonrock.
- Jag är i mitt sovrum. - En morgonrock.
Först ska vi ha någonting att äta, och sen går vi till mitt sovrum.
Och det kan du inte göra naken.
- George, akta mig. - Jag ska inte tappa dig.
Ers nåd?
Ers nåd, är ni klar?
Ers nåd?
- Coral... - Jag bad betjänterna hämta badvatten.
- Coral vi behöver inte så många bad nu. - Det är lätt nu med full bemanning.
Den nya husjungfrun har pressat lavendelolja.
Coral!
Vi behöver inte så många bad nu.
Ers nåd?
Är vi...?
-Är vi klara? - Vi är klara.
Är ni redo? Eller ska jag klä er först?
Du får klä mig efteråt.
Ja. Lycka till.
Hjälp!
Åh nej! Hjälp!
Det är något med lord Danbury.
Henry, hämta doktorn. Charlie, väck kammartjänaren. Nu.
Frun? Jag kommer in.
Vänta här så ska jag se till att frun är helt anständig.
Sen får ni komma in.
-Åh, frun! - Han är död.
Min älskade är död.
- Tack för att ni kom. - Tack för inbjudan.
När jag sa att jag inte kunde komma på grund av ett annat åtagande
var det snällt av er att erbjuda varje dag i veckan.
Och när jag idag sa att ett hjul på min droska gått sönder
var det snällt att ni skickade er droska med alla lakejer.
- Jag ville tala med er. - Jag förstod det.
Jag blev bara så överraskad. När jag stötte på er i kyrkan.
Ja det är ju överraskande med en fru som sörjer sin älskade.
- Vet ni varför jag var i kyrkan? - Det gör jag inte.
Jag och ärkebiskopen diskuterade en skola för föräldralösa flickor
i lord Danburys namn.
- Vad fint. - Inte direkt.
Jag antar att jag borde öppna skolor för föräldralösa barn
istället för att sörja min man. Tack för rådet.
För Guds skull.
Lord Danbury föraktade föräldralösa barn.
Att utbilda fattiga var slöseri, och flickor var bara bra till...
...avel.
Ni älskade,
och i er kärlek går ni till kyrkan för att söka tröst och kontakt.
I er lever Edmund vidare.
Jag avskydde,
och med min avsky öppnar jag en skola för att söka hämnd och upprättelse.
I mig ruttnar Herman.
Ert hjärta är mättat. Mitt hjärta svälter.
När jag sa att ni var lyckligt lottad, så var det för att ni är...
...lyckligt lottad.
Agatha.
- Ska vi ta något starkare än te? - Ja, Violet. Det tycker jag.
Ja.
- Brimsley. - Ja, Ers majestät.
Varför gifte sig inte mina döttrar?
- Jag vet inte, Ers majestät. - Försök att veta.
Jag kan inte...
Jag kan inte föreställa mig varför.
De är vackra, underbara, godhjärtade, generösa, trevliga unga damer.
Försök inte smickra mig med ord om mina barn.
Det får mig att ogilla dig mer. Svara på frågan.
Varför har flickorna inte gift sig?
Era döttrar är fina flickor.
De älskar er.
Och kungen.
Det skedde så tidigt, ni var så ung.
Om han hade dött hade ni kanske blivit sårad och sörjt,
men sen hade ni kommit över det och gått vidare. Istället...
Vad? Ut med det, Brimsley. Bli inte sentimental nu.
Ni är fortfarande hans drottning. För alltid frusen. För alltid väntande.
Era döttrar kunde inte lämna er här frusen i tiden.
Gå och stå där borta och prata inte mer.
- Titta åt det hållet, inte på mig. - Självklart, Ers majestät.
Granen behöver mer guld.
Jag vill ha mer guld imorgon.
George? Är det du?
Bondekung. Bonden George.
Hitta Venus...
Det måste bli rätt. Bonden George. Bondekung.
Bonde.
Det stämmer inte.
George?
Bonden George.
Jag...
Jag är...
...utvald. Utvald!
Man. Bonde.
Jag vet.
Ers majestäter. Kan jag...?
George arbetar.
- Venus. - Gå tillbaka till din post.
Venuspassagen.
George! Det är kallt.
Du har inget på fötterna.
Jag ser dig!
Venus, min ängel!
Jag ser dig!
- Vad är det som händer? - Vakta vid trädgårdsdörren.
Lås in tjänarna där nere om du måste. Håll alla borta.
- Snälla Brimsley. - Javisst.
Jag ser dig!
Venus.
Venus, min ängel, jag är här. Jag är här!
Ja! Tala till mig.
Jag visste att du skulle komma. Jag visste det.
- Ja! De ska få se. - Ers majestät.
Jag vet. Ja!
- Ers majestät, vill ni värma er lite? - Det är Venus. Ser du henne?
- Ja, Ers majestät. - Hälsa.
- Hej, Venus. Ers majestät, ta på er nu. - Hej, Venus!
George.
Bonden George.
Det är Venus.
- Hälsa. - Nej.
Jag är Venus.
Här är jag. Jag är Venus.
-Är du Venus? - Ja.
Venus går in nu. Du måste följa med mig.
Ja.
- Jag trodde att du var på himlen. - Det var jag, men nu ska jag gå in.
På Buckingham House.
Här.
Kom nu.
Venus...är inomhus.
Venus är inomhus.
Med dig.
Hon är med dig.
Undertexter: Sara Palmer