‎ÎNCORONAREA REGELUI GEORGE AL III-LEA ‎ȘI REGINEI CHARLOTTE
‎Ce cauți la demisol, cu slujitorii?
‎- Dar tu? ‎- Am o însărcinare.
‎Sunt aici fiindcă și tu ești. ‎Tu te ocupi de rege, iar ea îl caută.
‎- Parcă nu-și vorbeau. ‎- E Ziua Încoronării!
‎Nu și-or vorbi, ‎dar trebuie să fie uniți. Unde e?
‎Regele o va însoți în curând. ‎Acum studiază în bibliotecă.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Adică?
‎Dacă-ți cauți alt armăsar, n-ai decât.
‎Dar vezi să fie de rangul potrivit!
‎Nu-mi caut...
‎Nu asta...
‎N-am alt armăsar. ‎Voi fi la etajul servitorilor, atât.
‎Voi fi la etajul servitorilor. Du-te!
‎Ocupă-te de regină!
‎Azi e o zi minunată pentru ea și țară.
‎Era cumva un medic?
‎De ce îl consultă un medic ciudat ‎în cămară?
‎- De ce nu medicul regal? ‎- Brimsley...
‎Nu ai văzut nimic.
‎Mă duc la regină.
‎Nu-mi pasă ce zice mama.
‎- E o zi grozavă. ‎- Nu te mișca!
‎Ziua Încoronării e o zi grozavă. ‎Așa îmi spui mereu.
‎- „Violet, Ziua Încoronării e grozavă.” ‎- Da.
‎- Dar mama spune că e o mascaradă. De ce? ‎- Nu te mișca! Va ieși strâmbă cosița.
‎Mama a spus ‎că au găsit abia la capătul lumii
‎o femeie dispusă să-l ia de soț pe rege.
‎Nenumărate doamne din Londra ‎s-ar fi măritat cu regele.
‎Dar ieri
‎mama le tot spunea doamnelor la ceai
‎că iubirea lor înseamnă ‎că acum trăim într-o societate nefirească.
‎Ce e nefiresc la societatea noastră?
‎Nu repeta ce a spus mama ta ‎nimănui din afara familiei.
‎Dragule, doar ai văzut-o la nuntă.
‎Toți am văzut-o. Firește că o accept!
‎Cum să pun la îndoială alegerea Palatului?
‎Și da, o voi sluji la curte.
‎E regina noastră.
‎Asta o face deosebită.
‎Dar restul?
‎Să socializeze cu protipendada?
‎Știi că bărbații pot merge acum la White, ‎ca gentilomii obișnuiți?
‎Știu că au bani, ‎dar banii nu-i fac să fie...
‎ca noi.
‎Tati,
‎regele le-a dat titluri, nu?
‎Da, frumoasa mea.
‎- Și pământ? ‎- Da, isteața mea. De ce întrebi?
‎Păi...
‎mama a zis că nu sunt ca noi. ‎Dar regele ne-a dat un titlu și pământ.
‎Toată protipendada a primit ‎titluri și pământ de la rege.
‎- Asta... nu e același lucru. ‎- Ba este.
‎Și sunt gentilomi, mamă.
‎Tati spune că un gentilom ‎e educat și dintr-o familie bună.
‎Lord Danbury a fost la Eton ‎cu fostul rege,
‎lorzii Smythe-Smith și Cummings, ‎la Harrow.
‎Și toți au fost la Oxford cu tati.
‎- Are dreptate. ‎- Deci, sunt întocmai ca noi.
‎Unii sunt chiar mai buni, ‎fiindcă sunt de os domnesc
‎și mai bogați decât noi.
‎Violet Ledger, încetează numaidecât!
‎Gândești prea mult!
‎Ce te-o învăța guvernanta?
‎În mare parte latină,
‎dar m-ar interesa matematica avansată.
‎Trăiască cuplul regal!
‎Drag cititor,
‎copiii sunt speranța oricărei căsnicii,
‎dar pentru un monarh lipsit de moștenitor
‎ei sunt mai mult decât o speranță.
‎Ei sunt o necesitate.
‎Mai multă culoare! ‎Pomul trebuie să fie mai colorat!
‎Spun asta de ani de zile. ‎E un pom de sărbătoare!
‎Maiestatea Sa vrea mai multă culoare.
‎Ați binecuvântat întreaga Anglia ‎cu o tradiție minunată, Maiestate.
‎Firește, Brimsley. Tot ce fac ‎e o binecuvântare. Nu e nevoie să...
‎Ce sunt chiotele astea?
‎Sophia a terminat cuvertura
‎și arată întocmai ca cea de la Kew.
‎- Am dat totul pentru casa de păpuși. ‎- Vă puteți mărita cu o casă de păpuși?
‎Îmi puteți broda un moștenitor?
‎Atunci, tăceți!
‎- Mamă... ‎- Da, știu.
‎Sunteți bătrâne. ‎Pântecele voastre probabil nu mai dau rod.
‎Fetele mele bătrâne, ‎vă voi lăsa în pace,
‎dar ați putea măcar încerca.
‎Uitați-vă la mine! Arăt absolut superb.
‎Gătiți-vă!
‎Dacă vă întâlniți în jurul palatului ‎cu vreun vânător rătăcit?
‎Mamă!
‎- Ar fi bun de soț? ‎- Firește că nu.
‎Nu sunteți lăptărese.
‎Ce v-am tot spus?
‎Mai multă culoare!
‎E Crăciunul!
‎Majoritatea fiicelor reginei Charlotte ‎și ale regelui George
‎sunt ca niște bibelouri prăfuite, ‎uitate de mult pe un raft.
‎Atâtea fete bătrâne, atât de puțin timp...
‎În acest anotimp al darurilor,
‎Maiestatea Sa simte neîndoielnic ‎gustul amar al sărăciei.
‎REGINA CHARLOTTE: O POVESTE BRIDGERTON
‎Nu pricep de ce nu pot merge.
‎E un ceai între doamne.
‎- Deci, ați devenit prietene? ‎- Așa cred.
‎Spune-i că vrei ‎să dai primul bal al sezonului.
‎- Câștigă-i sprijinul. ‎- Primul bal a sezonului?
‎Aici? Să-l dăm noi?
‎Nu pot să... nu ăsta e rostul ceaiului.
‎Poate n-ar trebui să mergi, ‎ci să stai acasă cu mine.
‎Nu, scumpul meu.
‎Voi aduce vorba la ceai.
‎Bun!
‎Așadar, îți face confidențe.
‎- Da. ‎- Și?
‎Sunt foarte fericiți împreună.
‎După câteva zile încordate, ‎s-au bucurat de o lună de miere minunată,
‎iar încoronarea i-a apropiat și mai mult.
‎Dumnezeu să-l apere pe rege!
‎Dumnezeu s-o apere pe regină!
‎Dumnezeu să-l apere pe rege! ‎Dumnezeu s-o apere pe regină!
‎Brimsley!
‎- Golește coridoarele! ‎- Îndată.
‎Ajută-mă s-o scot, te rog.
‎Îl urăsc.
‎Mă scoate din fire.
‎E atât de...
‎politicos.
‎Ceea ce e o prefăcătorie. ‎E un mincinos prefăcut care...
‎minte.
‎Foarte fericiți.
‎Și ai vorbit cu ea despre un moștenitor?
‎Da.
‎Veți supraviețui.
‎- Cât timp vă e neabătută dorința... ‎- De a rămâne grea.
‎Sunt neabătută. Doar cu asta mă ocup.
‎Doar cu asta ne ocupăm. ‎Cu încercarea de a mă lăsa grea.
‎- Ce e? ‎- Știi că e o zi cu soț, nu?
‎Nu trebuie să ne ținem de toate.
‎Așa e.
‎- Dar așa ne-am învoit. ‎- Da.
‎Imediat ce rămâi grea, ‎putem înceta tot acest... teatru.
‎Ne vom fi făcut datoria.
‎Și nu mai trebuie să-ți văd fața.
‎Vii?
‎Da.
‎Mi-ar plăcea teribil ‎să am prilejul de a nu-ți mai auzi vocea.
‎E greu.
‎Știu. Actul poate fi înfiorător.
‎Întocmai.
‎E înfiorător.
‎E un coșmar.
‎Regret nespus.
‎Urăsc totul la el. ‎Urăsc fața lui caraghioasă.
‎Îi urăsc vocea.
‎Urăsc felul în care respiră.
‎Vrei să nu mai respiri așa de tare?
‎- Vrei, te rog, să taci? ‎- Tac când vreau eu.
‎Ce te-a supărat așa?
‎Te-ai purtat ca un copil ‎de la prima mea dimineață aici și...
‎Ai respirat în apartamentele mele!
‎Să plec?
‎Da, aș vrea să pleci.
‎E o zi cu soț.
‎Așa este.
‎Ce zi...
‎încinsă!
‎Așa mă gândeam și eu.
‎M-aș putea răcori în odaia ta mai târziu?
‎Posibil.
‎E o zi cu soț.
‎Reynolds, ieși!
‎Intră și gata!
‎Luna de miere s-a sfârșit. Puteți merge ‎la expoziții, opere sau teatru.
‎Și puteți face activități caritabile.
‎Minunat! Aș vrea să fac ceva ‎pentru mamele sărace din spital.
‎Portocală!
‎Iar mâine vă veți întâlni ‎cu doamnele de onoare.
‎Brimsley, ‎o să-mi culeg singură portocalele.
‎Maiestate...
‎E ridicol să mi le culeagă altcineva.
‎Le voi culege singură.
‎- Fără discuții! ‎- Da, Maiestate.
‎Cum rămâne cu evenimentele oficiale?
‎Baluri? Dineuri?
‎Cât de des le voi găzdui?
‎Regele nu îngăduie evenimente la palat.
‎Atunci, vom socializa în afara lui, ‎dar credeam că...
‎Regele nu socializează.
‎Nici cu aristocrația?
‎Nu participă ‎la nicio adunare a aristocrației.
‎De ce?
‎Chiar nu știu, Maiestate. Așa îi e felul.
‎- A fost mereu așa? ‎- De o vreme, da.
‎Dar de ce?
‎Nu pare timid în societate. Nu se bâlbâie.
‎E foarte manierat.
‎Are un zâmbet frumos. E înalt, puternic,
‎- ...chipeș și miroase îmbietor. ‎- Poate are legătură cu medicul.
‎Medicul?
‎Ce medic?
‎Poate mă înșel.
‎Sigur mă înșel.
‎Lăsați-ne singuri!
‎Brimsley...
‎ce medic?
‎- Ai zis că-ți ții gura. ‎- Ba nu!
‎- Ai zis din ochi. ‎- Cât de bolnav e?
‎- Nu e bolnav. ‎- Și medicul?
‎Soția lui ar trebui să știe.
‎Nu e nimic de știut.
‎Ești cumva bolnav?
‎Ești cumva nemulțumită?
‎Ai fost văzut în cămară cu un medic.
‎În Ziua Încoronării, ‎regele trebuie consultat.
‎- Ce e? ‎- O puteau consulta și pe regină.
‎Doar vor să fac un copil. N-ar trebui ‎să roiască medicii în jurul meu?
‎Dar tu erai în cămară cu medicul.
‎Contează că eram în cămară?
‎- Stârnește bănuieli. ‎- Acolo e cabinetul lui.
‎- Asta e tot? ‎- Asta e tot.
‎Bine.
‎- Te cred, n-am încotro. ‎- Charlotte...
‎Mă duc la culcare. ‎Mâine mă văd cu doamnele de onoare.
‎La urma urmei... cum suna fraza aia?
‎„Binele sau răul țării depinde de mine.”
‎Dă vreun semn că a rămas grea?
‎Credem că vor avea un copil în curând?
‎N-am observat niciun semn.
‎Fii cu ochii în patru! ‎Așteptările sunt mari.
‎- Din partea Lordului Bute? ‎- Acest lucru nu te privește.
‎Da.
‎De Lord Bute e vorba.
‎Ne trebuie un prunc.
‎E un motiv de sărbătoare pentru popor,
‎un semn de iubire față de toți ‎și asigură succesiunea.
‎Un prunc ar consfinți Marele Experiment.
‎Nu avem voie să dăm greș.
‎Poate un bal ar ajuta Marele Experiment.
‎Un bal?
‎Am vrea să dăm primul bal a sezonului.
‎Ca doamnă de onoare, ‎ar fi firesc să-l găzduiesc
‎și ar arăta că aristocrația e unită.
‎Primul bal al sezonului?
‎La voi?
‎Nu, așa ceva ar fi inacceptabil.
‎Înălțimea Ta,
‎știu că vreți să mai luăm ceaiul împreună.
‎Nu v-ar prinde bine să nu aflați îndată ‎când rămâne grea regina.
‎Nu-i așa?
‎Voi discuta cu Lordul Bute.
‎Ți-a spus când îți va da răspunsul ‎în privința balului?
‎Nu.
‎N-a fost entuziasmată.
‎Nu va fi niciun bal, ascultă la mine.
‎Îmi flutură pe la nas fericirea, ‎dar nu mă lasă s-o ating.
‎Nu ești cu nimic mai prejos decât ei.
‎A fost o rundă groaznică, doamnă?
‎Nu chiar.
‎M-am hotărât să scriu niște misive, ‎deci n-a fost timp pierdut.
‎Coral, trebuie să facem pregătiri.
‎Doamnă?
‎Am hotărât ‎că vom da primul bal al sezonului.
‎Adică...
‎prințesa Augusta a încuviințat?
‎Nu. Încă nu s-a hotărât,
‎de aceea va trebui ‎să trimit invitațiile îndată.
‎Lady Danbury!
‎Vicontesă Bridgerton.
‎Ce plăcere să te văd aici!
‎Plăcere?
‎Posibil. Surpriză? Negreșit.
‎Ei bine...
‎m-ai surprins, așa e.
‎Azi e ziua soțului meu.
‎A fost. Ar fi...
‎Ar fi fost.
‎Azi ar fi fost ziua lui Edmund.
‎- Îmi pare atât de rău... ‎- De ce?
‎Îi plăcea ziua lui.
‎Îi plăcea s-o sărbătorească, ‎iar eu îi făceam coifuri.
‎Din hârtie.
‎Genul de coifuri care mi se confecționau ‎când eram copil.
‎Tata mi le confecționa de ziua mea
‎și, cum soțul meu nu primise așa ceva, ‎i le făceam eu.
‎Îi făceam aniversări copilărești
‎și era tare fericit.
‎Îi confecționam ‎niște coifuri sofisticate, minunate
‎și le purta toată ziua.
‎Îi stăteau tare caraghios!
‎Obișnuia...
‎să râdă...
‎Nu-mi place ziua de azi.
‎Îmi amintește că n-am de făcut coifuri.
‎Ești deosebit de norocoasă!
‎Norocoasă?
‎Da.
‎Mă tem că nu te-am auzit bine.
‎- Sunt norocoasă? ‎- S-ar putea să nu-ți placă ziua de azi.
‎Dar crede-mă!
‎Ești deosebit de norocoasă.
‎Familia Danbury dă ‎primul bal al sezonului!
‎Eu... noi am primit o invitație.
‎Am voie să merg? Dra Fernburst spune ‎că au o casă și grădini superbe.
‎Chiar dacă ți-ai fi făcut debutul, ‎tot n-ai fi avut voie!
‎Nu mergem la ei acasă sub niciun chip.
‎Îmi ajunge că trebuie să o văd la curte.
‎Bravo!
‎Mai cântă una!
‎Un copil pe nume Mozart?
‎De unde e?
‎N-are pic de gust?
‎Maiestatea Sa are ‎o ureche muzicală excelentă, nu?
‎- Desigur. ‎- Maiestatea Sa e minunată.
‎Maiestate, unde l-ați descoperit ‎pe micul Mozart?
‎Maiestate?
‎Am primit o invitație la micul vostru bal.
‎Ce încântător!
‎Păcat că voi lipsi.
‎Toate regretăm, nu-i așa?
‎- Ce trist! ‎- Mare păcat!
‎Poate altă dată.
‎- Nu e o zi cu soț. ‎- Nu e.
‎E fără soț și tare ciudată.
‎- Aș vrea să fiu singur. ‎- Ce se petrece?
‎Refuzi să fii gazdă, să ieși în lume, ‎să ne veselim.
‎Am îndatoriri.
‎Nu mai știu rege ‎cu îndatoriri ca ale tale.
‎- Ce faci zilnic? ‎- Agricultură.
‎Nu prea înțeleg.
‎Ți-am spus că-mi place știința.
‎Și agricultura e o știință.
‎Deci, Regele George e...
‎- Fermierul George. ‎- Da.
‎Fermierul George. Ăsta sunt eu.
‎Sunt mâini de rege și de fermier.
‎Un rege fermier.
‎Acum te las.
‎Avem aici și plante medicinale?
‎Nu, Maiestate. Doar...
‎legume.
‎I-ați permis să trimită invitații.
‎Sunt perfect stăpână pe situație.
‎Oare? Protipendada nu va veni.
‎Soțiile țipă la soții lor în toată Londra, ‎în frunte cu Lady Ledger.
‎Parlamentul e în haos!
‎- Parlamentul? ‎- Nu mai au pace acasă.
‎Dacă soțiile sunt nefericite, ‎lorzii beau și se văicăresc.
‎Nimeni nu vrea să meargă acasă. ‎Roțile guvernării se opresc.
‎Lady Danbury ar putea retrage invitațiile, ‎nu-i așa?
‎Nu-i pot cere asta. Nu i-ar plăcea.
‎Se pare că Lady Danbury are un ascendent ‎asupra Înălțimii Tale.
‎Bineînțeles că nu!
‎Dar nu vreau să par părtinitoare.
‎Pentru izbânda Marelui Experiment,
‎Palatul trebuie să nu șovăie ‎în încercarea de a uni societatea.
‎Dacă Lady Danbury dă un bal
‎și ai noștri nu participă,
‎Palatul își va pierde ‎întreaga autoritatea morală.
‎Iar de Marele Experiment ‎se va alege praful.
‎- Va fi un dezastru. ‎- Nu va fi niciun dezastru.
‎Bun! Atunci, o veți pune pe Lady Danbury ‎să anuleze balul.
‎Lady Agatha Danbury, Maiestate.
‎Ne adunăm abia după prânz.
‎Am vrut să vorbesc cu dv. ‎despre balul pe care îl găzduiesc.
‎Găzduiești un bal? Ce frumos!
‎Știu că nu veți participa, ‎fiindcă regele nu merge la baluri.
‎Curios, nu?
‎Ai idee de ce?
‎Nu.
‎Apropo de bal...
‎voiam să vă rog ‎să încurajați participarea curtenelor.
‎- Nu le-ai invitat? ‎- Ba da.
‎- Atunci, care e baiul? ‎- Nu vor veni dacă...
‎Iată-l!
‎Oare chiar...
‎Chiar grădinărește.
‎- Maiestate? ‎- George.
‎Grădinărește cu propriile mâini. ‎De ce face asta?
‎- Doar avem slujitori... ‎- Apropo de bal...
‎Credeam că e un șiretlic,
‎dar se duce zilnic în grădina aceea. ‎Foarte curios!
‎Maiestate, vă rog!
‎Ce faci?
‎- Prințesa mi-a cerut să anulez balul. ‎- Și ce legătură are cu mine?
‎- Dacă prințesa-mamă... ‎- Dv. sunteți regina.
‎Trivial cum pare, dacă nu erați regină...
‎Dar sunt.
‎Dar dacă n-ați fi,
‎ați trăi cu totul altfel.
‎Nu înțelegeți?
‎Sunteți prima din altă stirpe!
‎Asta ne-a deschis uși, ‎dar suntem nou-veniți.
‎Nu ne vedeți?
‎Nu vă înțelegeți menirea?
‎Vă spun să consumați mariajul.
‎Vă spun să rămâneți grea. ‎Vă spun să îndurați.
‎Nu degeaba!
‎Vă preocupă doar afecțiunea unui bărbat.
‎Nu sunteți o fătucă fandosită.
‎Sunteți regina noastră.
‎Ar trebui să vă preocupe țara.
‎Supușii dv., stirpea noastră.
‎De ce nu vreți să înțelegeți ‎că soarta noastră e în mâinile dv.?
‎Zidurile palatului sunt prea înalte, ‎Maiestate.
‎- Am cules-o singură. ‎- Așa e, Maiestate.
‎Unde-s slujitorii oranjeriei?
‎- Nu mai sunt necesari. ‎- I-ai concediat?
‎- Acum le culegeți singură. ‎- N-ai zis că-i concediezi.
‎Ați spus: „Fără discuții!”
‎Zi cu soț.
‎E înăuntru, Maiestate.
‎Noapte bună!
‎Ne vedem poimâine.
‎- De tine depinde binele sau răul țării. ‎- Charlotte...
‎Ascultă-mă! Spun doar că înțeleg.
‎De tine depinde binele sau răul ‎acestei țări mărețe.
‎Fără îndoială, te simți epuizat și singur.
‎Te simți prizonier.
‎Nu e de mirare că stai atât în grădină.
‎În grădină sunt un om obișnuit.
‎- Fermierul George. ‎- Nu mă compătimi!
‎Nu cunosc alt fel de a fi.
‎Am fost mereu astfel.
‎Un exponat, nu o persoană.
‎Pentru mine ești o persoană.
‎Cu mine, poți fi o persoană.
‎Gata cu zilele cu soț și fără soț!
‎Vom avea zile și atât.
‎De unde schimbarea asta?
‎Mi-am cules o portocală.
‎George, știu că nu-mi datorezi nimic ‎după cum m-am purtat
‎și știu că nu-ți plac mondenitățile, ‎dar trebuie să facem ceva.
‎Ce-ți trebuie?
‎Zidurile palatului sunt prea înalte.
‎BALUL DANBURY ‎PRIMUL BAL AL SEZONULUI
‎Mergeți să vă schimbați! Totul e gata.
‎Și e minunat.
‎Cum ți se pare haina? ‎Să-mi pun altă batistă?
‎Arăți perfect.
‎De ce n-a sosit nimeni?
‎Nu va veni nimeni.
‎- Parcă spuneai că vin! ‎- O să vină.
‎Cred că vin.
‎E posibil să vină.
‎Lordul și Lady Ledger!
‎Agatha, ce bucurie că ne-ai invitat!
‎- Nu credeam că veți participa. ‎- Cum să ratăm balul vostru?
‎Îmi permiteți?
‎A încercat să-l rateze,
‎dar a primit un bilet ‎de la Maiestatea Sa Regele.
‎Cum să rateze un bal la care vine regele?
‎I-ar fi luat foc capul.
‎E evenimentul sezonului.
‎Bravo, Lady Danbury!
‎Îmi placi.
‎Hai să fim prieteni!
‎Lord Danbury, când ești liber ‎să mergem la vânătoare?
‎Alteța Sa
‎prințesa Augusta!
‎Lord Danbury. Lady Danbury.
‎- Sunt onorată. ‎- Alteță.
‎Onoarea e a noastră.
‎Nu socializează unii cu alții.
‎Maiestatea Sa regele George al III-lea ‎și regina Charlotte!
‎Lord și Lady Danbury.
‎- Mulțumesc pentru invitație. ‎- Maiestate.
‎Dansăm?
‎Scuză-mă, draga mea.
‎Lord Danbury,
‎pot dansa cu soția ta?
‎Firește.
‎E atât de fericit!
‎Nu l-am mai văzut așa de...
‎Privește-l!
‎Mulțumesc.
‎Nu-mi mulțumi niciodată!
‎Suntem o echipă.
‎Nu-i așa?
‎Mulțumesc. Noapte bună!
‎Ura!
‎Am rupt gura târgului!
‎Într-adevăr! Eu am rupt gura târgului!
‎Hai să sărbătorim!
‎Ai fost extraordinară.
‎Tu ai fost.
‎Nu știu dacă înțelegi ce ai reușit.
‎O singură seară, un singur bal ‎au adus mai multă schimbare,
‎mai mult progres decât a făcut țara ‎în ultimul secol. Întrece orice vis.
‎- Poți face orice. ‎- Cu tine alături, pot.
‎Pot.
‎Are nevoie de un halat.
‎- Sunt în dormitor. ‎- Ia-ți un halat.
‎Pentru că, mai întâi, o să mâncăm ceva.
‎Apoi ne întoarcem în dormitorul meu.
‎Și nu poți umbla goală.
‎George, ai grijă!
‎N-o să te scap.
‎Stăpâne!
‎Stăpâne, ai isprăvit?
‎Stăpâne?
‎- Coral! ‎- Un servitor o să aducă apa de baie.
‎Nu mă vei mai îmbăia așa de des.
‎De ce? Acum e casa plină de slujitori.
‎O slujnică nouă a făcut ulei de lavandă.
‎Coral!
‎Nu mai e nevoie...
‎de băi așa de des.
‎Doamnă...
‎Adică...
‎- Am isprăvit? ‎- Am isprăvit!
‎Sunteți gata? Sau vă îmbrac mai întâi?
‎Mai bine mă îmbraci după.
‎Bine. Succes!
‎Ajutor!
‎Vai de mine! Ajutor!
‎Lord Danbury a pățit ceva!
‎Henry, adu medicul! ‎Charlie, trezește-i valetul! Acum!
‎Doamnă? Doamnă, intru!
‎Stați aici! Mă voi asigura ‎că doamna e îmbrăcată,
‎apoi puteți intra.
‎Vai, doamnă!
‎S-a dus!
‎Iubitul meu s-a dus!
‎- Mulțumesc de vizită. ‎- Eu, pentru invitație.
‎Când ți-am scris că nu pot veni
‎din cauza altei obligații, mi-ai spus ‎că pot veni în orice după-amiază.
‎Și când ți-am trimis azi vorbă ‎că mi s-a stricat trăsura,
‎ce bine că mi-ai trimis trăsura ta ‎și o armată de lachei.
‎- Voiam să vorbim. ‎- Asta e limpede.
‎- Am fost surprinsă. ‎- Surprinsă?
‎Să te văd la biserică.
‎Firește, e surprinzător
‎că o soție își comemorează soțul iubit.
‎Știi de ce eram eu la biserică?
‎Nici nu-mi închipui.
‎Discutam cu arhiepiscopul
‎finanțarea unei școli pentru orfane ‎în numele Lordului Danbury.
‎- Ce nobil! ‎- Nu tocmai.
‎Să finanțez și eu școli ‎pentru orfane în onoarea soțului meu,
‎în loc să-l jelesc? Mulțumesc pentru sfat.
‎Pentru Dumnezeu!
‎Lordul Danbury disprețuia orfanii.
‎Credea că educarea săracilor e o risipă, ‎iar fetele sunt bune doar de...
‎prăsilă.
‎Tu ai iubit
‎și iubirea te face să mergi la biserică, ‎în căutare de alinare și apropiere.
‎În sufletul tău, ‎Edmund trăiește mai departe.
‎Eu am urât
‎și ura mea mă face să finanțez o școală ‎ca să-mi sting setea de răzbunare.
‎În sufletul meu,
‎Herman putrezește.
‎Inima ta e plină.
‎Inima mea flămânzește.
‎Când te-am numit „norocoasă”,
‎am făcut-o fiindcă ești
‎norocoasă.
‎Agatha...
‎Bem ceva mai tare decât ceaiul?
‎Da, Violet.
‎Așa ar trebui.
‎Da.
‎- Brimsley! ‎- Da, Maiestate.
‎De ce nu mi s-au măritat fetele?
‎Nu știu să vă răspund, Maiestate.
‎Ia încearcă!
‎Nici n-aș putea începe să...
‎Nu-mi pot închipui.
‎Sunt tinere frumoase, minunate, amabile,
‎miloase, agreabile.
‎Nu încerca să mă măgulești lăudându-le. ‎Te voi antipatiza și mai tare.
‎Răspunde la întrebare!
‎De ce nu s-au măritat fetele mele?
‎Fiicele dv...
‎vă sunt devotate.
‎Vă iubesc.
‎Iar regele...
‎S-a întâmplat atât de repede, ‎erați atât de tânără.
‎Dacă s-ar fi stins,
‎poate ați fi suferit, ați fi jelit,
‎dar, în final, v-ați fi refăcut viața.
‎În schimb...
‎Ce? Spune-o și gata, Brimsley!
‎Nu deveni sentimental!
‎Dar ați rămas regina lui.
‎Mereu neschimbată.
‎Mereu în așteptare.
‎Fiicele v-au rămas alături ‎în închisoarea trecutului.
‎Du-te să stai acolo și nu mai vorbi!
‎Uită-te încolo! Nu la mine.
‎Desigur, Maiestate.
‎Pomului îi trebuie mai mult aur!
‎Vreau mai mult aur mâine.
‎George? Tu ești?
‎George.
‎Regele fermier. Fermierul George.
‎S-o găsesc pe Venus.
‎Trebuie să-mi iasă. ‎Fermierul George. Regele fermier.
‎Fermier.
‎Fermier. Nu e bine.
‎George?
‎George fermierul.
‎Sunt...
‎alesul. Alesul. Alesul!
‎Bărbat. Fermier.
‎Știu. Știu!
‎- Maiestățile Voastre, pot să... ‎- George lucrează.
‎- Venus... ‎- Întoarce-te la postul tău!
‎Tranzitul lui Venus...
‎George, e frig!
‎Ești desculț!
‎Te văd!
‎Venus, îngerul meu!
‎Te văd!
‎Ce e?
‎Ce se petrece?
‎Păzește poarta grădinii, golește holul, ‎închide servitorii dacă trebuie!
‎Să nu umble nimeni pe-aici!
‎Te rog.
‎Bine.
‎Te văd!
‎Venus!
‎Venus, îngerul meu, sunt aici!
‎Sunt aici!
‎Te simt, vorbește-mi!
‎Știam că vei veni.
‎Știam eu!
‎- Da! Vor vedea și ei. ‎- Maiestate!
‎Știu. Da!
‎Maiestate, poate doriți să vă încălziți.
‎E Venus.
‎O vezi?
‎- Da, Maiestate. ‎- Salut-o!
‎- Salutare, Venus! Haideți să vă îmbrac! ‎- Salutare, Venus!
‎George!
‎Fermierule George!
‎E Venus.
‎- Salut-o! ‎- Nu.
‎Eu sunt Venus.
‎Iată-mă! Eu sunt Venus.
‎- Tu ești Venus? ‎- Da.
‎Tu ești Venus?
‎Da.
‎Iar Venus o să intre în casă.
‎Trebuie să vii cu mine.
‎Bine.
‎Credeam că ești pe cer.
‎Eram pe cer, dar acum o să intru în casă.
‎În Casa Buckingham.
‎Poftim! Așa...
‎Haide!
‎Venus...
‎e înăuntru.
‎Venus e înăuntru.
‎Cu tine.
‎Ea e cu tine.
‎Subtitrarea: Brândușa Popa