- Brimsley. - Veličenstvo.
Co je v mém diáři na tento týden?
V diáři, Veličenstvo?
Dobročinné návštěvy? Chudina? Nebo sirotci?
Musím se sejít s dvorními dámami.
To je důležité. Tolik toho musím poznat!
Umění, londýnské galerie.
A miluji divadlo a hudbu.
Jsou v mém diáři koncerty a opery?
Veličenstvo, ve vašem diáři není nic.
Jak je možné... V mém diáři není nic?
Ne, Veličenstvo.
Brimsley, jsem královna.
Mám povinnosti, oficiální povinnosti, že?
- Ovšem, Veličenstvo. Spoustu. - Proč tam tedy nic není?
Právě si užíváte soukromí prvních dnů manželství, Veličenstvo.
Jsou to mé líbánky.
Ano, Veličenstvo.
Parlament tomu říká velký experiment.
Však to také je velký experiment.
Rozdávání titulů těm, kdo vypadají jako královna.
Hodně se o tom mluví. Nesmí to skončit nezdarem.
- Neskončí, lorde Bute. - Co víme?
Hodí se k sobě.
Ovšem. Je to král.
K němu se hodí každá.
- Ona má štěstí. - Ano, o to ale nejde.
O co tedy jde?
- Je zde žena, nemohu to vyslovit. - Nu dobrá.
- Zřejmě je to tedy všechno. - Mám to sdělit Sněmovně lordů?
Vše je dnes tak moderní.
O mé svatební noci bylo v ložnici sedm lidí,
aby byli svědky manželského aktu
a aby potvrdili, že jsme s Jiříčkovým otcem udělali...
inu, že jsme udělali Jiříčka.
Teď je v módě dávat manželům soukromí,
což by asi běžně nebyl problém.
Muž, žena, příležitost...
Ale tady jde o Jiříčka.
Nebo spíše o krále.
A my víme, že Jiříček, král, dokáže být...
Je zcela dokonalý, v tom se všichni shodneme.
- Král je vskutku dokonalý. - Nejsilnější z králů.
- Jen má svou hlavu. - Je velmi nezávislý.
Nanejvýš nápaditý myslitel.
Ale v případě, že by o svatební noci neproběhlo to,
co o ní obvykle probíhá,
ohrozilo by to velký experiment.
Nikdo se na nic nesmí ptát. Rozumíte?
- Nikdo se na nic ptát nebude. - Vůbec na nic.
Je to velkolepý experiment. Ať žije experiment.
Došlo již k činu, nebo ne?
KRÁLOVNA ŠARLOTA
PŘÍBĚH BRIDGERTONOVÝCH
Trpělivost není vždy ctností.
Čas pokaždé nepřináší ovoce
a štěstí podle všeho nepřeje vždy tomu,
kdo čeká.
Jsou však na světě zvláštní radosti,
na něž se čekat vyplatí.
No pojď.
- Ne. - Ale mamá...
Myslím, že by se ti zamlouvala. Je přímo báječná.
Je to herečka. Ne. Ukonči to a najdi si vhodnou ženu.
Děti tu už jsou.
- Styď se. - Když ji miluje...
- Ty máš co říkat. - Díky.
Tvá přítelkyně je vdaná.
- Frederiku, co tvoje žena? - Neviděl jsem ji 20 let.
Kdybych tě měl za muže, taky bych emigroval.
Jak to, že nikdo z vás není schopen řádného vztahu?
Máti, možná už je pozdě. Naše sestry už jsou na dítě staré.
- My jsme dělali, co se dalo, a... - Ne.
Spolu s otcem jsme Británii poskytli výtečný rodokmen.
Vaším pokolením neskončí. Tento rod bude pokračovat.
- Vaší zásluhou. - Zas tak jednoduché to není.
- Nebudu... - ...k ničemu, co by aspoň vzdáleně...
Nenesu žádnou zodpovědnost. Mám povinnost, ale nemůžu...
Protože ty dámy jsou...
Zatímco Anglie čeká,
který z potomků krále Jiřího se přičiní o královského následníka trůnu,
musíme si klást otázku, je-li trpělivost
pro naši milovanou královnu Šarlotu ctností, či břemenem.
Brimsley.
Ano, Veličenstvo.
Připravte kočár.
Ano, Vaše Veličenstvo. Smím znát náš cíl?
Pojedeme za mým chotěm.
Kde je?
- Veličenstvo, nečekali jsme vás. - Kde je?
V observatoři, Veličenstvo.
Počkejte tady.
Možná je to dobře.
Možná.
Možná je to špatně.
Než to zjistíme, nechcete zatím jít dál?
Trochu se zahřejete. Je velmi chladno.
Děkuji, pane. To je od vás velmi laskavé a velkorysé.
Vždy blednu závistí, že králův pobočník bydlí lépe než královnin.
Nepřekvapivě.
Jsem důležitější než vy.
Palác požaduje hlášení.
- Co jim řeknete? - Já? Proč bych něco měl říkat já?
Naplnit manželství odmítl on.
Ona ho mohla svést.
Ona je dáma, čistá a řádně vychovaná.
- Zní to jako obvinění. - Mohl jste něco udělat.
Já ho neovládám.
Sloužíte mu. Znáte ho.
Má nějaký problém?
Znetvoření? Má něco s přirozením?
To je nepřijatelné.
Jen se ptám.
Máme problém.
Myslím, že přirození má v pořádku.
Je velké.
Co jsem viděl, má velké, zdravé přirození.
Bez znetvoření.
Ona je krasavice, klenot,
ale... možná se mu nelíbí, není jeho typ.
Nevím, jestli umím popsat jeho typ.
Žena. Tím to pro mě končí.
Inu...
Možná prostě potřebují trávit čas spolu, tak jako teď.
Co? Myslíte, že spolu stráví 15 minut?
Doufejme ve dvacet.
Kde to jsme?
Šarloto.
Zdravím vás. Jste tady.
Toto je observatoř pro pozorování hvězd.
Dnes je zcela jasná noc.
Jsou vidět souhvězdí
a myslím,
že jsem právě zahlédl planetu.
Pojďte, podívejte se.
- Děláte tady tohle? - Prosím?
Od svatby.
Takhle od svatby trávíte svůj čas?
Ano, je to vzrušující. Probíhá konjunkce...
- V této místnosti? - V observatoři.
Jiří, co jsem provedla?
Jakou chybu jsem udělala?
- Žádnou. - Urazila jsem vás slovy?
- Ne. - Urazila jsem vás činy?
- Ne, Šarloto... - Tak co se vám na mně nelíbí?
- Tak to není. - Určitě se vám něco nelíbí.
Nebuďte pošetilá.
Jiří, myslela jsem, že jste v nevěstinci.
Víte, co to slovo znamená?
Vím, co je to nevěstinec. Skoro.
Mám bratry. To neznamená...
Snad by bylo lepší, kdybyste byl v nevěstinci.
Chápala bych to víc,
ale kdepak, vy dáváte přednost společnosti hvězd.
- Neříkám, že... - Jste v této místnosti...
V observatoři.
V jediné svého druhu v celé Anglii.
Jste v této jedinečné observační místnosti,
spíte tu, jíte, zíráte do nebe
a plesáte nad souhvězdími ode dne naší svatby,
a já trčím v tom zatuchlém domě,
převlékají mě jak panenku třikrát denně a nemám kam jít,
s kým mluvit a co dělat.
Jste královna. Můžete si dělat, co chcete.
- Jen nesmím být s chotěm. - Ne.
Jiří!
Nechápu, na co si stěžujete.
Je mi sedmnáct roků a znenadání je ze mě královna.
V cizí zemi s podivným jídlem a podivnými zvyky.
Nechápete to, protože vám to bylo dáno do vínku.
Nemůžu dělat, co se mi zachce.
Královna nesmí k modistce,
do galerií ani do zmrzlináren, nesmím se družit.
Musím si držet odstup.
Neznám tu kromě vás živou duši.
Jsem úplně sama a vy přede mnou dáváte přednost obloze.
- Jiří! - Co?
Řekněte něco!
- Nechci s vámi bojovat. - Já ale chci.
Bojujte se mnou! Bojujte o mě!
Běžte domů, Šarloto!
Zdají se být spokojeni.
Působí velmi spokojeně.
Doufala jsem v podrobnější zprávy, než že působí spokojeně.
Jsou báječný pár. Král je uchvácen její krásou.
Vskutku? Král Jiří je uchvácen?
Netroufl bych si popisovat královy city.
Jistěže ne. Chtěl jsem říct, že vypadá šťastně.
Jaký máte důkaz?
Hodně mluví a chodí.
Smích. Je slyšet smích. Člověka to hřeje u srdce.
A co jejich vztah?
Vztah?
Jejich manželské pouto.
Pouto?
Princezna vdova si přeje ujistit,
že manželství bylo naplněno.
Tělesně. Samozřejmě si to přeje pro dobro země.
Samozřejmě.
Nuže?
Ovšem, tedy podle toho, co vím, bych řekl, že ano.
Takže to jsou úspěšné líbánky.
Souhlasíte, že jsou úspěšné, že ano, Brimsley?
Nanejvýš úspěšné.
Ano.
Znamenitě. Vskutku znamenitě.
Možná budeme mít na cestě dědice za necelé dva týdny.
Ráno, večer, uprostřed noci a teď i v době čaje.
Popíjela jsem čaj, Coral. Vyšívala jsem polštář.
Moc mě to mrzí, milostpaní. Víme, čím to je?
Šel poprvé do Mayfairu k Whiteovým.
Do toho klubu?
Jako člen vyšší společnosti s titulem
má podle všeho právo ke vstupu, ale odmítli ho vpustit.
Ach, milostpaní, to samé se stalo lordu Smythe-Smithovi a Kentovým.
Manžel je odhodlaný přimět je, aby ho přijali.
Smetánka je sebranka. I jejich služebným prší do nosu.
Copak to předtím bylo špatný? Nějak to nechápu.
To ten titul. Lord Danbury.
Navnadili ho a teď se nenechá odbýt.
Zítra se chce zúčastnit honu.
Budu pro vás mít pořád na ohni horkou vodu na koupel.
Stačí mě zavolat.
Asi budu potřebovat mast na vnitřní stranu stehen.
Panečku.
Co když mi udělá další obrovité dítě?
Musí jednat.
Nemůžu ho nutit.
Princezně vdově jste tvrdil, že manželství naplnil.
Co byste navrhoval vy?
Gesto.
- Gesto? - Gesto.
Nějaké gesto navrhnu.
Pomeranč.
Do kuchyně pro královnu.
Pomeranč si utrhnu sama.
Ano, Veličenstvo.
Pomeranč.
Král vám poslal dárek.
Čeká ve foyer. A poslal lístek, Veličenstvo.
NECHCI, ABYSTE SE CÍTILA SAMA. KRÁL JIŘÍ
Ukažte mi ten dárek.
Co je to?
- Dar od krále, Veličenstvo. - Ale co to je?
Myslím, že je to pes, Vaše Veličenstvo.
Ne.
Psi jsou velcí a majestátní.
Pinč, ovčák, knírač, doga.
Toto je...
znetvořený králíček.
Zítra se setkám s dvorními dámami.
Veličenstvo má líbánky. Nemůžete...
Můžu a udělám to. Neříkejte mi, co smím.
Veličenstvo, jsem poslední, kdo by vám říkal, co smíte.
Vždy však řeknu,
jak nejlépe udělat to, co dělat nesmíte.
Nesmím se o líbánkách setkat s dvorními dámami?
Bylo by nerozumné, aby se Veličenstvo setkalo se všemi.
Je radno být diskrétní.
A při té snaze o diskrétnost...
je radno věřit lady Danburyové?
Jaký je ten čaj? Je dle vašeho gusta?
Čaj je dobrý, Vaše Veličenstvo.
To je ale krásný pes, Vaše Veličenstvo.
Znetvořený králíček.
Omlouvám se, Veličenstvo.
Jak milé, že jste mě pozvala na čaj.
Setkáváte se s každou dámou zvlášť?
Ne.
Brimsley říkal, že budete nejdiskrétnější, mám totiž líbánky.
Které se mimochodem vyvíjejí skvěle.
Jsou to výtečné líbánky.
Můj manžel je nejlepší ze všech manželů.
Dal mi tohohle nádherného králíčka.
Smím mluvit otevřeně, Veličenstvo?
Budu nanejvýš pět kroků ode dveří.
Mluvte prosím otevřeně.
Budete jediná.
Ano.
Za prvé jste moc špatná lhářka.
O těch líbánkách jsem vám nevěřila ani slovo.
Ve společnosti se o to znovu nepokoušejte.
Způsobí to skandál.
Moje líbánky byly katastrofální.
O svatební noci jsem nevěděla, co čekat. Byl starý a netrpělivý.
Celé to bylo bolestivé a dost děsivé.
Je v pořádku, jestli svatební noc nebyla dokonalá a skvělá.
Veličenstvo.
Měli jste svatební noc?
Byl zlý, hrubý a sobecký.
Přál si odjet. Asi neměl dobrý pocit.
A patrně nechápal, proč nechci, aby bydlel v Kew,
když já tady zůstanu jak kůl v plotě.
A pak mi dal to zvíře,
jako by se tím mělo všechno spravit, tím se ale nic...
Veličenstvo, stále smím mluvit otevřeně?
Já mluvím o naplnění manželství.
Vy dva s králem jste manželství naplnili, že?
Musíte...
Vaše Veličenstvo, Šarloto, pokud jste manželství nenaplnili,
ve skutečnosti za krále vdaná nejste.
Vaše postavení je v ohrožení, velký experiment je v ohrožení.
Panebože. Že jste manželství naplnili?
Chápete, co znamená naplnit manželství?
Provést manželský akt?
Souvisí to nějak s tímhle velkým experimentem?
Zavolejme Brimsleyho.
Budeme potřebovat kreslicí papír a uhly.
Kolikrát ho má zasunout?
Tolikrát, kolikrát bude třeba, Vaše Veličenstvo.
Jak dlouho to trvá?
- Někdy to působí jako věčnost. - Bude se mi to líbit?
Mně se to nelíbí,
ale nikdy jsem o tom neuvažovala jako o něčem, co se mi má líbit.
Spíš jako o povinnosti.
S někým, kdo se vám líbí, je to možná jiné. Nevím.
Mně se Jiří nelíbí,
takže nechápu, proč bychom se s tím vůbec měli obtěžovat.
To není...
Vaše Veličenstvo, tohle je Británie.
Ještě nedávno se královny stínaly, když nerodily děti.
To se nestane.
To se...
Veličenstvo,
je to důležité.
Jste první svého druhu.
Musíte si upevnit postavení.
Ano, ale tohle není moje chyba.
Očividně mě nechce
a nemůžu ho nutit, aby to se mnou chtěl dělat.
Možná bude dobře, když nebudu královnou a nebudeme manželi.
Pak na to možná můžeme zapomenout a já můžu odjet domů.
Je to pomeranian.
Váš králíček.
Je to pes.
Velmi vzácný
a čistokrevný pomeranian.
Nedovolili mu zúčastnit se honu?
Nedovolili mu zúčastnit se honu.
Myslela byste, že je posílám do žaláře.
Chci, ať se ožení.
To může být nelehký úkol.
Je to prosté.
Najít si vhodnou mladou dámu, vzít si ji, zplodit děti.
Je to rituál starý jako Anglie sama. Dělá to každý.
Ovdovělá vikomtka Bridgertonová, Veličenstvo.
Přisedněte si.
Vaše Veličenstvo.
Děkuji, že jste mě poctila pozváním.
To je ale překvapení.
- Řekla jsem si, že povolám odbornici. - Odbornici?
Máte mnoho dětí.
Ano, to asi ano.
I já mám mnoho dětí.
Ovšem, Veličenstvo.
Slavili jste během dvou let dvě svatby.
Jak to děláte?
Co jak dělám?
Že chtějí k oltáři.
Inu...
Pomáhá, když se milují.
- Milují? - Ano.
Láska vyřeší nejrozličnější svízele.
Budu hovořit bez obalu, jelikož jsme zralé ženy.
Mí hoši jsou zamilovaní. Jsou zamilovaní do neurozených žen.
Jsou zamilovaní do katoliček, jsou zamilovaní do hereček.
A jsou zamilovaní do žen, které už jsou vdané.
O lásku nejde.
Láska dala monarchii víc než padesát levobočků.
Propána.
Možná by mohla poradit i lady Danburyová.
Mé čtyři děti mi prokázaly tu čest,
že se odstěhovaly mnoho světadílů odtud.
Kromě toho je manželství povinnost, nikoliv potěšení.
Ale může to být veliké potěšení.
Může to být trýznivý doživotní trest.
Manželství toho nabízí tolik.
Sounáležitost, tradici, rodinu, vřelost.
A když manželé věnují čas sbližování,
pak manželství nemusí začínat láskou.
Může růst.
Láska může vykvést i v zahradě plné trní, není-liž pravda?
Kvetoucí láska.
Vaše květinové metafory mi způsobují nevolnost,
ale vaší pointě tleskám.
Zkrátka jim nevěsty najdu sama, svatbu nařídím
a láskou se budou zabývat, až na svět přijdou královští potomci.
- Tak jsem to úplně... - Brimsley.
Ať nejvyšší komoří sepíše seznam způsobilých nevěst z celé Evropy.
Děkuji.
Není zač, Vaše Veličenstvo.
Spi už, Pompome.
Jdete pozdě.
Brzy bude vstávat.
Vaše gesto má krátké nohy.
- Co jste si přál? - Povolil jste jí návštěvu?
- Jen jednu. - Má líbánky.
Přišla lady Danburyová. Vždy se mi líbila. Nikomu to nepoví.
Nikomu to říkat nemusí.
Služebnictvo mluví. Palác už o tom ví.
Inu, možná je načase hovořit upřímně.
Co je s vaším pánem?
Co ho odvádí od jejího lože?
Starejte se o svou vlastní část světa.
Pojď.
Pompome.
Co s tebou má princezna za plány?
Já nevím.
S nebožtíkem králem byla spojena moje rodina.
To je pravda.
Ty jsi nikdo.
- Jsem nikdo. - Tak proč chce mluvit s tebou?
Já nevím! Já ty lidi neznám.
Nejdražší.
Určitě se se mnou chtějí vidět
jen díky vám a vaší pověsti.
Slibuji, že vám po návratu všechno vylíčím do posledního detailu.
Co vy na to?
To by mohlo stačit.
Popište mi prosím schůzku s královnou.
Zřejmě vám nerozumím.
- Setkala jste se s královnou. - Ano.
Žádám vás, abyste mi to popsala.
Popily jsme čaj.
Popily jste čaj?
- Ano. - A?
- Ukázala mi štěně. - Štěně?
Ano, má pomeraniana.
O čem jste s Veličenstvem mluvila?
Záleží na tom, co si říkají dvě dámy u čaje?
U čaje se mluvívá o šatech, aranžování květin,
vyšívání a o nejnovějších klevetách.
Jsme-li smělé, pak o nejnovější hudbě.
- Myslím, že to neví. - Ví to.
Agatho.
Známe obvyklá témata čajových dýchánků.
Jaké bylo téma tohoto, děvče?
Tohoto dýchánku?
Záměrně děláte obstrukce, Agatho.
- To nestrpím. - Lady Danburyová.
Prosím?
Lady Danburyová.
Tak zní můj titul, Vaše Výsosti.
Ten, který jste mi laskavě udělili.
Lady Agatha Danburyová.
Ale jedno si z toho dýchánku pamatuji.
Došlo mi na něm, že si královna neuvědomila,
že naše tituly jsou nové.
Není právě toto zajímavé téma pro nadcházející dýchánek?
Možná bychom si měly promluvit, jak to umí ženy.
Nechte to na mně.
- Kdyby lord... - Myslím, že to zvládnu.
Překvapujete mě.
Vždy jsem měla za to, že jste tichá.
Já tichá nejsem. To jen můj muž je slyšet na sto honů.
Lady Danburyová.
Potřebuji vědět, co se děje v Buckinghamském domě.
Potřebuji spolehlivé ucho.
Rozumíte mi?
Ano.
Nuže dobrá.
Tradičně platí, že když je udělen titul,
náleží k němu příjem a pozemky.
Panství.
Bez toho je titul pouhým titulem.
Všichni máme své potřeby, Výsosti.
Chcete peníze.
Zapomínáte na to,
že váš královský tchán znal mou rodinu proto,
že můj tchán je rovněž král.
A Sierra Leone je velmi bohatá.
My už peníze máme.
Víc než většina smetánky.
Potřebuji, aby mému choti nebyl odpírán vstup k Whiteovým.
Potřebuji, aby byl můj choť zván na hony.
Chci chodit k nejlepší modistce a usedat na nejlepší místa v opeře.
To je chamtivost.
Žádáte toho docela dost.
Máte být vděčná.
Chcete vědět, co se děje v Buckinghamském domě.
Patrně to chcete proto, aby měl lord Bute za to,
že máte vše pod kontrolou.
Jinak vám na dveře zaklepe Sněmovna lordů.
Není to tak?
Opatrně, lady Danburyová.
Jen poukazuji na to,
že chcete vědět, co se děje v Buckinghamském domě.
Naši lidé musí být rovnocenní.
Můžeme si být vděčné navzájem.
Dobrý večer.
Smím s vámi dnes povečeřet?
Povečeřet?
Povečeřet? Vy si...
Povečeřet?
Šarloto.
Kam jdete?
Nevím. Hlavně pryč od vás. Kamkoliv, kde nejste.
Šarloto!
Šarloto, dejte mi šanci. Okamžitě se zastavte!
Vím, že nemáte důvod mě mít ráda.
Ani důvod mi věřit.
Vezmu si vás a zmizím ve své observatoři.
A pak přijdu na večeři jakoby...
Ale když mi věnujete pouhý jeden večer,
uvidíte, kde byla má mysl.
Možná mi neodpustíte, ale možná mě budete nenávidět o něco méně.
Vidíte to?
Nevidím vůbec nic.
Soustřeďte se.
Jak, když na mě dýcháte a říkáte mi, ať se soustředím?
- Jen trochu zaostřím. - Mohl byste odstoupit a nechat mě...
Můj ty světe. Co je to?
To je Venuše.
Venuše? Planeta Venuše? Dívám se na Venuši?
Ano.
Zkoumám ji.
Blíží se vzácná událost.
Venuše opíše zvláštní oblouk a na krátkou chvíli
nám umožní přesné měření,
takže se dozvíme vzdálenost Země od Slunce.
Nazývá se to přechod Venuše.
Bude to velká podívaná.
To je...
Jiří, to je nádhera.
To je.
A tohle jste dělal.
Nebesa mají něco do sebe.
Byla mi dopřána veliká moc a mnoho pozornosti,
a tak je dobré vidět, že jsem jen zrnko prachu.
Jsem malá tečka ve vesmíru.
Vede to k pokoře.
Být králem je nebezpečné.
Můj svět byl přinucen otáčet se kolem mě
a to ze mě udělalo sobce.
Neumím si představit, jak to bolelo, když jsem vám zkazil svatební noc.
Byla to i vaše svatební noc.
Mrzí mě to.
Inu... já vám neodpouštím.
Zatím.
Zatím je dobré.
Zatím je naděje.
Snad.
Víte,
skoro se to jako svatební noc nepočítá,
protože svatba byla, ale noc ne.
To mi řekli také.
Můžeme začít znovu.
Zkusit to znovu.
Chcete-li.
Nu...
to zní velmi...
Myslím, že to je rozumný nápad.
Vracíte se tedy domů do Buckinghamského domu?
Vracím se domů do Buckinghamského domu.
„Nesmíme cestovat spolu.“
Stalo se, hned po svatbě.
Ochrana nástupnictví.
Po svatbě jste nemohla mít v lůně příštího krále.
To nemůžu ani teď.
To oni nevědí.
A po dnešku...
se to změní.
Uvidíme se brzy.
Neocenil byste po cestě občerstvení?
Ocenil. Děkuji.
Jste úchvatná.
Je hezká,
ale je na ní tisíc drobných knoflíčků.
Mám pocit, že komorné vybraly špatně.
S knoflíčky to umím.
Šarloto.
Víte, co se bude dít?
Ano, vím všechno.
Viděla jsem malůvky
a bylo mi důkladně vysvětleno, jak to má probíhat.
To je dobré vědět.
Nelíbí se mi ta část, kdy budu hlavou narážet do zdi.
Nedá se tomu vyhnout?
Ano, dá se tomu vyhnout.
To je naše?
Určitě?
Co stálo v listinách z Paláce?
V listinách stojí, že je to naše.
Tohle, pozemky,
místa pro chlapce v Etonu
a patrně tu někde je i dobytek.
Tady je klíč.
Nemyslel jsem, že se toho kdy dožiju.
- Nevíš, jak se to stalo? - Nemám tušení.
Já ti řeknu, jak se to stalo.
Král vidí, kdo jsem.
Mou cenu, mou hodnotu.
Chápe, že staré časy skončily.
A že toto je nový svět.
Že muž je muž...
bez ohledu na to, odkud pochází.
Možná je to začátek nové éry.
- Myslím... - Ticho, ženská.
Zkusím ten klíč.
Vyrazil na projížďku nebo na procházku.
Se snídaní na něj počkáme.
Ráda bych snídala s ním.
Myslím, že neodešel, Veličenstvo.
Myslím, že má návštěvu.
- ...politika. - Nenuť mě se na to ptát.
Já tě nenutím.
Je to moje věc. Je to moje manželství.
Tvé manželství je věc Paláce.
Tvé manželství je věc parlamentu. Tvé manželství je věc této země.
Toto se musí zdařit.
Potřebuji vědět, zda jsi s ní řádně obcoval.
- Monarchie... - Řeklas, ať se pro monarchii ožením.
Stalo se.
Řeklas, ať ji pro monarchii okouzlím.
Činil jsem se.
Prý že mě nesmí poznat,
kvůli tajemstvím monarchie. Poslechl jsem.
Řeklas, ať s ní obcuji. Stalo se!
Já rozumím!
Od mého prvního nádechu je nad slunce jasnější,
že žiji pro štěstí či muka slavného národa,
a tak musím často jednat v rozporu se svými city.
Jsem zosobněním povinnosti.
Monarchie vězí v mých útrobách jako nůž!
Nemusíš mi to vysvětlovat, máti.
Jsem to já!
Sním si snídani.
Na krále čekat netřeba.
Seznam vhodných nevěst pro syny od pana komořího, Veličenstvo.
Díky, Brimsley.
Jak labužnická snídaně!
Je pryč?
Matka odešla, Veličenstvo. Dohlédl jsem na to.
A Šarlota?
Královna snídá. Chcete-li se k ní přidat, mohu...
Mám zavolat doktora, Veličenstvo?
Ne.
Nic mi není. Nepotřebuji ho.
Ano. Přiveďte ho sem.
Šarlota.
Nikdy se to nedozví.
NA MOTIVY POSTAV Z KNIH JULIE QUINNOVÉ
Překlad titulků: Miroslav Pošta