Högst ärade läsare.
Det här är historien om drottning Charlotte från Bridgerton.
Det är ingen historielektion. Det är fiktion inspirerad av fakta.
Alla friheter som undertecknad har tagit sig är helt avsiktliga.
Varsågod.
MIROW (NORRA TYSKLAND)
FAMILJEN BRIDGERTON: DROTTNING CHARLOTTE
- Du ser ut som en staty. - Statyer är konstverk. Konst är vackert.
Konst kan vara vacker att se på, men du ser löjlig ut.
Har du någon poäng?
Du har inte rört dig ur fläcken på sex timmar.
Jag bär äkta Lyonsilke klätt med indiska safirer
med ett överlager av 200 år gammalt spetstyg.
För stora rörelser kan göra att safirerna river sönder spetstyget.
Inte nog med det. Kjolen vilar på en handgjord stomme av valben.
- Valben? - Ja, valben, min bror.
Benen från valar. Valar har dött för att jag ska kunna se ut så här.
Alla fina korsetter är gjorda av valben. Du vet ju ingenting.
Om du lyssnade ibland skulle du också veta
att problemet med valben är att det är ganska bräckligt och mycket vasst.
Eftersom jag klär mig fashionabelt är den här korsetten snäv.
Därför ser jag ut som en löjlig staty. För att jag inte kan röra mig.
Eftersom jag ska visas upp
tvingas jag på en löjlig klänning som är så fin att om jag rör mig
kan jag bli ihjälstucken av mina underplagg.
Det är underbart att vara kvinna.
Du är upprörd.
Jag har övervägt det.
Att röra på mig och ta mitt liv med mina underplagg.
- Charlotte... -Är det en timme kvar?
Om jag rör mig ordentligt
kan jag säkerligen förblöda innan vi når London.
Som jag sa: Du är upprörd och känslosam.
- Jag förstår... - Förstår du? Gör du det?
Berätta mer. Jag är varken upprörd eller känslosam.
Jag är arg och kan inte andas.
- Båda tack vare dig, min bror. - Charlotte.
- Du blev utvald. Det är en stor ära. - Hur svårt var det att bli utvald?
Någon som kan alstra många barn och läsa, med social kapacitet och kungligt blod.
Det var allt. Det är ingen ära.
Du kunde ha bett dem att ta någon dum tös som ville.
- De ville inte ha någon dum, utan dig. - Adolphus, tänk! Varför just jag?
Han kan få vem som helst. Ändå letade de på andra sidan kontinenten.
- Det beror på något. - Du är speciell.
Speciell? De känner inte mig.
Vi känner inte dem. Hur dum tror du att jag är?
Det finns en anledning till att de valde en främling.
Det är inte något bra. Jag vet att det inte är något bra,
för du har inte sett mig i ögonen sedan du berättade det.
Det...
Det är bra. Du ska bli lycklig.
- Vänd. Jag gör det inte. - Jo, vi har ett förlovningskontakt.
- Nej. - Jo.
Vänd, annars studsar jag.
Jag studsar så att jag spetsas på korsettbenen och förblöder.
Charlotte!
Jag borde ha varit strängare när mor och far dog.
Du fick läsa för mycket. Jag skämde bort dig.
Därför är det mitt fel att du nu är alltför envis
och tror att du kan fatta beslut.
Det kan du inte. Jag bestämmer.
- Det blir så här. - Varför kunde du...?
För att de är det brittiska imperiet, och vi är en liten tysk provins.
Vi hade inget val.
Jag hade inget val.
Det finns ingen bra orsak.
Det kan vara så att orsaken är fruktansvärd.
Jag vet att ingen som ser ut som vi någonsin har gift sig med en av dem.
Men jag kan inte ifrågasätta det,
för jag kan inte bli fiende med jordens mäktigaste nation.
Det är avgjort. Så håll klaffen nu.
Gör din plikt för vårt land och var glad.
Liebchen.
Förlåt.
Men det finns värre öden än att gifta sig med kungen av England.
Luta dig tillbaka. Min klänning kan gå sönder.
Jag måste ju se perfekt ut när jag anländer.
Nå.
Ers majestät.
Jag beklagar att jag stör er så här dags.
- Tig, doktorn, och tala. Är han död? - Vem?
Kungen.
-Är han död? - Nej då.
Nej, er make är vid god hälsa. Länge leve kungen.
Har ni ingen skam? Det är högförräderi att störa min skönhetssömn.
Tur för er att mitt ansikte är en juvel.
Om jag fick halshugga folk skulle ni stå på tur.
Ers majestät.
Doktorn, om kungen inte är död...
...vem är det då?
Högst ärade läsare.
Denna årets kallaste tid har blivit ännu kallare
med den sorgliga nyheten om hennes höghet prinsessans död.
Sondottern till vår käre kung George III och drottning Charlotte
dog i barnsäng med ett dödfött barn.
Sorger, sorger, böner.
Medan våra hjärtan sörjer hennes höghet prinsessan...
...sörjer också våra intellekt hela monarkins framtid.
Ty kronan står nu inför en kris.
Det måste kännas förargligt för drottning Charlotte,
hon som har styrt över societetens giftermål med järnhand.
Undertecknad och resten av England kan inte mer än hoppas
att drottningen nu äntligen försöker hitta goda partier åt de sina.
Hennes majestät har ju trots allt 13 barn
och nu inte en enda kunglig arvinge från något av dem.
Åtminstone ingen inomäktenskaplig.
Man kan börja undra om drottningens kunnighet i äktenskapsmäkleri
bara är prat?
Var nu så trevlig du kan.
Tänder.
Händer.
Ni har bra höfter.
Ni ska föda många barn. Det är bra. Det är ert jobb.
- Så många barn som möjligt åt min son. - Ja, Ers höghet.
Får jag träffa Hans majestät snart?
Brimsley.
Ta Charlotte till sömmerskan och prova klänningen.
Det behövs inte. Jag har med mig brudklänning.
- Den passar perfekt. - Men vi har en klänning åt er.
Min klänning är designad för bröllopet, i Paris.
Spetsen är handknypplad av nunnor.
- Sömmerskan sa att den var à la mode. - Vår klänning är traditionell och enkel.
Den blir bättre.
Bättre?
Jag har inte sett den andra bröllopsklänningen,
men en traditionell engelsk klänning har mindre krusiduller
än europeiska klänningar, som den ni bär just nu.
En traditionell klänning är mer i vår stil... för vår familj.
Ja, naturligtvis.
Bra jobbat. Vi ses på vigselceremonin.
- Ers höghet. - Gå med mig. Jag har frågor.
- Så gör vi inte, ers höghet. - Vad menar ni?
Ni går där och jag går bakom.
- Kan ni inte gå med mig? - Jag är alltid fem steg bakom er.
- Fem steg bakom? - Just det.
- Alltid? - Just det.
Går ni alltid bakom mig, hela tiden?
- Om ni skulle behöva mig. - Vad heter ni?
- Brimsley, Ers höghet. - Brimsley. Berätta om kungen.
- Han är kungen, Ers höghet. - Ja. Och?
Han regerar över Storbritannien, Irland och kolonierna.
Han blev monark när hans farfar dog.
Brimsley, ni har sagt att han är kung, regent och monark.
-Är inte det samma sak? - Det är fakta, Ers höghet.
Hon är väldigt brun.
- Jag sa ju att hon hade moriskt påbrå. - Men inte att hon var så brun.
- Jag sa att hon hade moriskt påbrå... - Väldigt brun.
Tankar?
- Det är ett problem. Folk pratar. - Folk pratar. Det är ett problem.
- Vi har redan handelsavtal. - Kan de annulleras?
- Vi kan inte ställa in på vigseldagen. - Ni kanske måste. Det är ett problem.
Vi är kungahuset.
Ett problem är bara ett problem om kungahuset bestämmer det.
Det är ett faktum, inte sant?
Det är sant.
Och kungen är den anglikanska kyrkans ledare och vårt storslagna lands regent.
Därför kan inget han gör vara ett problem för kungahuset.
Kan det, lord Bute?
- Det kan det inte. - Då är allt alltså som kungahuset önskade.
Inte sant, lord Bute?
- Ja, det är sant. - Bra.
Då var kungens val helt avsiktligt.
För att det ska framgå tydligt ska vi vidga gästlistan till bröllopet,
och utöka hennes hov.
- Menar ni...? - Kungen menar.
Som hans mor menar jag ingenting.
Kungen vill vidga gästlistan för bröllopet och utöka hennes hov.
Självklart, Ers nåd. Men...
Inser kungen att bröllopet äger rum om sex timmar?
Men vem vill inte gå på kungligt bröllop?
Det kallar jag åka.
Du kan ta en tupplur här, min fru.
Sen har jag en överraskning.
Ja. Självklart. Tack.
- Ert bad väntar, frun. - Du varnade mig inte.
- Jag visste inte. - Vi vet alltid.
Inte den här gången. Jag varnade inte er för att butlern inte varnade mig.
- Det var... spontant. - Spontant?
Räcker det inte att jag måste uthärda det där,
ska jag uthärda det utan varning?
När som helst!
Nu har han en överraskning. Ska det ske två gånger om dagen?
Överraskningen var nog anledningen till att han var uppspelt.
Butlern sa att han fick ett brev från kungahuset.
Kungahuset?
- Kungahuset? - Det är det som är överraskningen.
Ni har blivit bjudna på det kungliga bröllopet.
Har Coral blivit galen?
Det är sant. En inbjudan kom till er båda. Jag har ringt sömmerskan. Hon är på väg.
Hon kan inte sy en ny klänning...
Nej, det kan inte stämma. Vår sida och deras sida beblandas inte.
Jag är säker!
Bassets hembiträde sa att de också är bjudna.
Änkeprinsessan har bjudit vår sida. Eller, er sida.
- Varför? - Jag vet inte. Men inte nog med det!
Ni ska bli hovdam till den nya drottningen.
Ni får nog visa mig brevet.
Nu.
Är han stilig?
Är han snäll? Är han rolig? Är han varm, allmänbildad, konstnärlig...?
Vi kan diskutera vigselceremonin.
Är han ful?
Är han missbildad? Skönhet kommer ju inifrån.
Eller det gör den inte, men jag är storsint och överseende.
Ärkebiskopen har skickat ett par verser...
Är han korkad? Inte så smart? Efterbliven? Jag kan leva med det.
Berätta. Är han grym?
Ni kommer att få så fina barn med honom, Ers höghet.
Ni sa att ni alltid är här, Brimsley.
Ja, Ers höghet. Oroa er inte. Jag är alltid här.
Jag måste... gå på pottan.
Är ni med då också?
Kan alla lämna Hennes höghet i fred?
Stirra inte som en bonde. Uppför dig som att du har varit här förut.
De är här.
Jag ska hälsa på dem först och förklara deras ställning och kungens avsikter.
Er far var god bekant med Hans majestät, min sons farfar, eller hur?
Jag är så glad att ni kunde komma till vår släkttillställning, lord Danbury.
Lord? Jag...
Ni kommer att få en officiell proklamation från kungen.
Det är er en ära att vara lord och lady Danbury från och med nu.
- Alla i societeten ska ha titlar. - Societeten, Ers höghet?
Det är dags att vi alla sluter samman, tycker ni inte?
Lord och lady Smythe-Smith.
Lord Danbury.
- Tänka sig. - Ja, jag tänker mig...
Vi har problem.
- Vad har ni nu gjort, Brimsley? - Bruden är borta.
Hej, fröken.
- Behöver ni hjälp med något? - Nej, det går bra, tack.
Gå ni in och vänta med de andra tölparna.
Ja, men först undrar jag vad ni håller på med.
- Ingenting. - Jo, någonting sysslar ni med.
- Inte alls. - Jo.
Om ni måste veta försöker jag lista ut hur man bäst klättrar över muren.
Klättrar...
Varför?
Jag misstänker att han är ett odjur eller ett troll.
Vem talar vi om?
Vad oförskämt. Det har ni inte med att göra.
Kungen.
Ingen talar om honom. Han måste vara ett troll.
Uppfattat.
Om jag tar tag där... Ni kanske kunde hjälpa till att lyfta mig.
En fråga:
Tycker ni illa om odjur och troll? Spelar utseendet roll?
Det gör det inte, men jag gillar inte att inte veta. Här.
Ta tag här och lyft, så kan jag nog ta mig över muren.
Ska jag lyfta er så att ni kan fly?
- Som sagt. - Folk kommer väl att märka det?
Den dagen den sorgen. Hjälp mig nu. Skynda er.
Jag tänker inte hjälpa er.
Jag är en dam i nöd. Vägrar ni att hjälpa en dam i nöd?
Ja, om damen i nöd försöker ta sig över en mur
för att slippa gifta sig med mig.
Hej, Charlotte.
Det är jag som är George.
Jag är verkligen l...
Ers majestät.
Inte "Ers majestät".
George.
Jovisst, "Ers majestät", men ni får kalla mig George.
Jag är...
Jag ber om ursäkt. Hade jag vetat att ni var ni...
Hade ni inte berättat att ni försökte fly då?
Just det. Jag menar... Jag ber om ursäkt, Ers majestät.
George.
Bara George.
Det där med kungatiteln... Den hänger över oss.
Det slumpade sig så när jag föddes.
Men jag tänkte att ni som min fru kunde strunta i det och kalla mig George.
Men det var innan jag förstod att ni inte vill gifta er med mig.
Det sa jag inte.
- Jo. - Nej.
- Jo. - Det är inte...
- Jag känner inte er. - Jag känner inte er heller.
Jag vet bara att ni är urdålig på att klättra.
Försök själv i den här utstyrseln!
Vad är det?
Ni är obeskrivlig.
De sa inte att ni var så vacker. Kanske för vacker. Jag är ju ett troll.
- Ers majestät... - George.
- Vad vill ni veta?
Vad?
Ni känner mig inte. Vad vill ni veta om mig?
Det är ganska...
Jag vet inte...
Allt.
Oj då.
Allt?
Jag föddes för tidigt, men överlevde till allas förvåning.
Jag är skaplig på fäktning och bra på skytte.
Min älsklingsmat är får. Jag äter inte fisk, det är äckligt.
Jag tycker om böcker, konst och goda samtal.
- Mest tycker jag om vetenskap. - Vetenskap?
Kemi, fysik, botanik och framför allt astronomi.
Stjärnorna på himlen. Jag odlar. Jag skulle nog vara bonde om jag inte...
...var upptagen.
Jag har ett ärr här från när jag föll av min häst.
Och ett ärr här...
...från när jag slarvade med kniven.
Och jag är väldigt nervös
över att gifta mig med någon jag träffar strax innan vårt bröllop.
Men jag kan inte fly över en mur,
för jag är kung över Förenade kungariket, och det skulle bli skandal.
Men jag kan lova er att jag varken är något troll eller odjur.
Bara George.
Liebchen, vi har letat överallt. Vad har du...
Ers majestät.
Är ni den ansvarige för min framtida lycka?
- Japp. Ursäkta mig, ja. Nej... - Ni kommer väldigt lägligt.
Charlotte stod just och funderade på om hon ville gifta sig med mig eller inte.
- Charlotte vill så gärna... - Nej, hon har inte bestämt sig än.
Hon kanske tar vägen över muren istället.
Men det är något hon får bestämma helt själv.
Jag får gå tillbaka, för nu tror nog vakterna att jag har blivit kidnappad.
Charlotte.
Jag hoppas vi ses där inne.
I så fall står jag där bredvid ärkebiskopen av Canterbury.
Säg inte att du tvekar än.
Först och främst...
...måste jag byta om.
Bitarna faller på plats.
- Va? - Jag sa "vad vacker hon är".
Ska vi?
- Adjö, Ers majestät. - Adolphus.
Jag ska be att ni snart välsignas med barn, Ers nåd.
Ers majestät.
Vilken ära. Mitt namn är lady Agatha Danbury.
Jag ska bli er hovdam.
- Då ska vi bli goda vänner. - Ja.
Var försiktig, Ers majestät. Om ni skickar efter mig så kommer jag.
Skynda dig, Agatha.
Jag kommer, min kära.
- Jag har en överraskning åt dig. - En överraskning?
En present, kan man säga. Ta på dig kappan.
- Gratulerar. - Tack.
- Vad är det för överraskning? Vart ska vi? - Du får se. Ta det lugnt.
- Vad tycks? - Förtjusande. Vem bor här?
Jag lät bygga om det åt dig.
-Är det här vårt hus? George. - Det är ditt hus.
- Mitt hus? Vad menar du? - Du ska bo här.
- Jag har låtit flytta hit dina saker. - Jag förstår inte riktigt.
Om det är mitt hus är det väl också vårt hus?
Officiellt är St James Palace vårt hus, men det är här du ska bo.
Och du ska bo...
Jag har ett gods i Kew.
- Ska du bo i Kew? - Ja.
- Och jag ska bo här? - Ja.
- Det är vår bröllopsnatt. - Det är sent, och du har rest långt.
Du får gå in och hälsa på dina anställda.
- Du måste få sova. - Nej, George. Det är vår bröllopsnatt.
Vi ska...
Vi är gifta. Ska vi inte göra det gifta par gör?
Kräver du att jag gör min äktenskapliga plikt?
Jag kräver inte. Jag...
Jag vet inte ens vad äktenskapliga plikter är...
Men ska vi inte tillbringa natten ihop? Min guvernant har sagt att man gör det.
Då stannar jag.
- George. - Jag stannar. Kommer du?
George.
- George, jag hinner inte med. - Ville du inte ha mig i sovrummet?
- Nej. - Inte?
Inte om du ska vara...
Du är arg. Vad har jag gjort? Vad det än är ber jag om ursäkt.
Du behöver inte be om ursäkt, jag bara...
Jag vill åka till Kew.
- Då åker vi till Kew. - Nej, jag...
- Vill du inte ha mig i Kew? - Det här är ditt hem.
- Och det är ditt. - Ja.
- Jag förstår. - Gör du? Vad bra. Då går det bra.
Vi talas vid senare.
Det går inte alls bra. George, är det så här det ska vara?
Ska du bo där och jag här?
Ja.
- Varför? - Jag tänkte att det skulle...
Det är lättast så.
För vem?
- Va? - Lättast för vem?
- Dig eller mig? - Jag diskuterar inte.
- Du måste förklara... - Jag måste ingenting.
Jag bestämmer. Jag har bestämt. Jag är din kung!
Förlåt. Jag trodde att du bara var George. Jag ber om ursäkt, Ers majestät.
Charlotte.
Får jag dra mig tillbaka, eller hade ni något mer att säga?
- Charlotte, det är bäst så här. - Givetvis, Ers majestät.
Som ni önskar.
- Brimsley. - Ja, Ers majestät.
- Ni är här också. - Jag är alltid med er, Ers majestät.
- Jag mår bra. - Ja, Ers majestät.
Ni behöver inte följa mig och sluta kalla mig "Ers majestät".
Ni är landets drottning, jag kan inte kalla er annat.
- Sluta följa mig. - Det går inte.
Jag beordrar dig att sluta följa mig.
Det är min svurna plikt att alltid ta hand om er.
Jag vill inte ha er här.
Jag hoppas att ni vänjer er vid mig, Ers majestät.
Utmärkt.
Vi kan leva tillsammans livet ut.
Är de nyktra?
Jag vet inte vad jag ska säga, Ers majestät.
Hon är inte ens 11 på förmiddagen. Skandalöst.
Hennes majestät. Charlotte. Drottning över Förenade kungariket.
Hej, barn.
- Mamma, det är så tidigt. - Du kan inte kalla på oss så.
Det är orättvist. Jag utstår det inte.
- Ja, vi har våra liv. - Vi har vårt att sköta.
Menar ni att ligga med era älskarinnor,
eller avla fler oäktingar jag kan ignorera?
Du milde, det är känsliga damer här.
Känsliga?
Tro mig, Edward. Sexuella anspelningar är inget dina systrar är känsliga för.
Jag önskar att de fick idéer, gifte sig och började bedriva otukt.
Då skulle jag kanske få några legitima barnbarn.
Istället har jag jungfrur till vänster och horor till höger...
Jag är faktiskt gift.
Ja. Och var är dina barn? Du har avlat noll tronarvingar.
- Jag försöker. - Gör du verkligen det?
Söta du, jag förklarade allt för dig. Jag ritade upp det.
Du kollar väl att han stoppar den på rätt ställe?
- Mamma! - Den enda tronarvingen som fanns är död.
Sorger, sorger, böner.
Det är ett faktum. Prinsessorna har inte fått några barn.
Prinsarna har fått rekordmånga barn. Utomäktenskapliga horungar.
Vi hade en tronarvinge, och hon är borta.
Sorger, böner!
Barn, det här är en kris. Premiärministern har talat med mig om det.
Än värre, lady Whistledown talar om det. Alltså talar alla om det.
Mamma, nu är du lite väl nitisk.
- Sorgen kanske... - Nej! Ni måste hitta män att gifta er med.
Och ni måste byta ut era älskarinnor mot anständiga makor. Sätt igång.
En av er måste avla Förenta kungarikets nästa regent,
annars dör er fars blodlinje med honom.
Ge mig en kunglig bebis.
Mamma, du kan inte be oss...
Det är ingen svår uppgift.
Er far och jag avlade femton kungliga barn alldeles själva.
Jag förstår inte hur ni allihop inte kan få till en enda.
Jag borde ha klättrat över muren.
TILL MINNE AV JACQUELINE AVANT
Undertexter: Sara Palmer