"PAM & TOMMY" SISÄLTÄÄ KARKEAA KIELTÄ,
TUPAKOINTIA, ALASTOMUUTTA JA SEKSUAALISUUTTA.
SUOSITTELEMME HARKINTAA.
Bob Guccionella on nauha.
AIEMMIN TAPAHTUNUTTA
Haastamme hänet takuulla oikeuteen.
Mistä?
- Hän käyttäisi sitä Hefneriä vastaan. - Tommy on aivan oikeassa.
Jos hän ei suunnittele mitään ja me haastamme hänet, hän ehkä kostaa.
Bob Guccionelta ei viedä Jumalan suomaa
ilmaisunvapautta.
Se oli oikea liike. Hän olisi tehnyt sen ilman haastettakin.
Ole hiljaa, turpa kiinni!
Vastaajan asianajaja ottaa Pamela Anderson Leen lausunnon.
Mitä? Miksi vain minun?
En ymmärrä, miksi kumpaakaan jututetaan, mehän olemme kantajia.
Ei sillä ole väliä. Olemme tässä yhdessä.
Kulta, se on pelkkä helvetin peli.
Okei. Odota sekunti.
- En aio missata aloituspotkua. - Selvä, olen tulossa.
Odota.
Hetkinen. Oletko nähnyt takkiani?
- En. Mennään. - Oletko varma?
Kyllä.
- Mennään. - Tullaan, tullaan.
ELOKUU 1989
Hut!
Poika!
- Ei tarvitse. - Kaksi.
- Saatat muuttaa mielesi, kulta. - Selvä.
Hyvät naiset ja herrat,
katsotaan löytääkö Labattin kamera
upean Labatt-fanin!
LABATTIN KAMERA
HUHTIKUU 1996
Anteeksi.
Voisitteko toistaa kysymyksen?
Rouva Lee, muistatteko, kuinka vanha olitte,
kun ensi kerran paljastitte sukuelimenne julkisesti?
- Vastalause. - Millä perusteella, Sandy?
Relevanttiuden.
Millainen kysymys tuo on?
Ällöttävä sellainen.
Voiko hän kysyä minulta mitä haluaa, ja minun on vastattava?
Kyllä. Kun pääsemme oikeussaliin, tuomari ei salli tällaista paskaa.
Älä hermostu. Mitä rauhallisempana pysyt, sitä nopeammin olemme valmiit.
No niin, Sandy. Pyydä neuvottelua, jos tarvitset sitä.
Minä siis
hymyilen ja käsken mielessäni häntä painumaan vittuun?
Juuri niin.
Jatkakaa.
Selvä, rouva Lee. Aloitetaan jostain vastaavasta.
Muistatteko, milloin aloititte mallina olemisen?
Hei. Hei, sinä.
- Hei. - Hei.
Näin sinut näytöllä.
Joo, hullua.
Olen Roger Dennis, Labattin markkinointijohtaja.
Mikä nimesi on?
Olen Pamela.
Pamela. Tämä tulee varmaan yllättäen,
mutta oletko koskaan ollut mallina?
- Mallina? - Siirry, kaveri.
Etsimme aina uusia kasvoja.
Siistiä.
Hei, hän on Labattilta.
Onko korttia?
Joo.
Ajattele asiaa. Jos kiinnostut, soita.
- Rauhassa, kamu. - Kiitti.
Pitää nostaa hattua. Yksi luovimmista yrityksistä.
- Mitä? - Päästä housuihisi.
Voi luoja. Mitä...
Se on minun.
Alice, voitko tuurata minua?
Haloo?
- Beibi! - Mitä?
- Vastaisitko? - Joo.
- Pam! - Mitä?
Vastaa puhelimeen!
Haloo?
Anteeksi, hetkinen. Joo, minä olen.
Mitä?
Anteeksi. Oikeasti?
Eikä tämä ole vitsi?
Voi herranjumala.
Uskomatonta, että edes katsoitte sen.
Kuka se on?
Joo, ei.
Joo, vähän. Vain paikallisia juttuja.
Kulta, kuka se on?
Voi herranjumala. Tämä on...
Anteeksi, täytyy kysyä uudestaan. Eihän tämä ole pilaa?
Voi herranjumala. Kiitos.
Kuulemiin.
Kuka vittu se oli?
Playboy.
- Mitä? - He haluavat minut koekuviin.
- Playboy? Sinut? - Joo.
He haluavat, että menen käymään. Hullua, eikö?
Joo, se on hullua.
Se on helvetin hullua. Soita ja sano, ettet tee sitä.
- Mitä? - Soita takaisin. Et tee sitä.
Mitä? Ei, se on vain koekuvaus.
- Ihan sama, mikä se on. - Miksi olet tuollainen?
Siksi, etten halua tyttöystäväni rintoja näytille
koko maailmalla!
Tämä on minun juttuni, ei sinun!
- Oliko tuo vitsi? - Voi luoja.
En puhu tästä enää. Keskustelu on ohi.
- Aiotko vain kävellä pois? - Joo.
Vittu.
Mihin vitussa olet menossa, Pam?
Amerikkaan.
Rouva Lee, jos teillä on vaikeuksia muistaa,
- ehkä voin... - Vastalause.
Asiakkaani muistissa ei ole mitään vikaa.
Merkitään pöytäkirjaan, ettei puolustus ole sallinut yhtään
selventävää jatkokysymystä
ilman vastalauseita kantajan asianajajalle.
Taivas. Jatkan vastustamista, kunnes ilmaisette itseänne tavalla...
Pöytäkirjan ulkopuolelta, älä ole nuija, Bruce.
Pöytäkirjan ulkopuolelta, lopeta sitten teatteri, Sandy.
Haen teetä. Anteeksi, herrat.
Ei, ei. Me hoidamme.
Teetä. Nyt.
- Kermaa? Sokeria? - Mustana, kiitos.
Jatketaanko?
Sanoitte tavanneenne miehenne,
Thomas Lee Bassin, suunnilleen 31. joulukuuta 1994.
Kyllä.
Ja mitä olivat tapaamisen olosuhteet?
Vietin aikaa ystävien kanssa.
Ja missä vietitte aikaa?
Klubilla Los Angelesissa.
Tiesittekö mitään herra Leestä, ennen kuin tapasitte?
Kuten kaikki Amerikassa, tiesin, että hän oli Mötley Crüen rumpali.
Kun herra Lee lähestyi teitä klubilla, pidittekö hänestä?
Pidin hänen hymystään.
Pidän vieläkin. Kiitos.
Olitteko tietoinen hänen maineestaan
prostituoitujen palveluiden käyttäjänä?
Tommy ei maksanut naisille seksistä.
Hänellä ei siis koskaan ollut seksisuhteita prostituoitujen kanssa?
Prostituoitu on määritelmän mukaan joku, joka saa maksun seksistä,
joten eipä tainnut olla.
- Rouva Lee. - Niin?
Onko teille koskaan maksettu seksistä?
Ei.
Haluatteko pohtia tätä kysymystä hetken?
Muistaisin kyllä.
Ette siis ole koskaan saanut rahaa seksiaktista?
- En. - Vastalause. Kysyttiin ja vastattiin.
Alasti kameran edessä poseeraaminen ei mielestänne siis ole seksiakti?
Voi luoja.
Ei ole.
LOKAKUU 1989
Tervetuloa Playboy-kartanoon, neiti Anderson.
Se näyttää linnalta.
Kiitos, Nelson.
Hyviä kuvauksia.
Näetkö?
En voi uskoa tätä.
- Hei. - Hei.
Miten menee? Olen Pamela Denise Anderson.
- Minulla on... Tässä on äitini. - Olen Carol.
Kiitos.
- Antoivat meille samppanjaa. - Vau.
Voi luoja. Kulta.
Katso nyt sinua.
Voi, äiti.
Mitä?
- Ei hätää. - Äiti.
Pammy, kuule. Näytät aikakauslehden mallilta.
Näytät...
Voi taivas.
Näytät Marilyn Monroelta.
- En näytä. - Näytät.
Okei.
Ota vähän samppanjaa.
Näytät kauniilta. Todella kauniilta.
Joo.
Kaikki hyvin, kulta?
Minä olen Simon. Otan sinusta kuvan.
- Hei, Simon. - Hei.
Tule mukaani.
Anteeksi. Ihan pikku hetki?
Toki.
Hei.
Kaikki valmista.
Pitääkö minun tietää jotain? Vältettävät kulmat, huonompi puoli?
Tuskin sinulla on huonompaa puolta.
No niin...
Mitä me kuvaamme?
Ajattelin aloittaa tässä ikkunan vieressä,
katsot ulos verhojen läpi.
Ja tulet alas parvekkeelle, venyttelet tervehdykseksi
- aamuauringolle, tiedätkö? - Selvä.
- Mutta tarkoitan, mitkä osia? - Osia?
Älä pelkää, kultaseni.
Tämä on Playboy, ei Penthouse. Teemme asiat tyylillä.
Aivan. Niinpä.
- Joten... - Kyllä.
- Muista pitää hauskaa. - Selvä.
Ja rakastella kameraa. Juuri noin.
Täysin upeaa. Juuri noin.
Olet kuin auringonsäde, sitä sinä olet.
Yritä saada valo oikealle poskelle ikkunasta.
- Ikkunasta? - Katso minua. Noin.
Haluaisitko avata vähän puseroa? Sinä päätät.
Teet, mikä tuntuu mukavalta.
Toki.
Hienoa.
Juuri noin.
Missä sinä olet piilotellut?
Täysin luonnollinen. Vau, Pamela.
Metsän nymfi.
Juuri noin. Etkö varmasti ole tehnyt tätä aiemmin?
Täydet pisteet.
Hyvä, kulta.
Mitä? Siinäkö se?
Hyvät naiset ja herrat, Pamela Anderson!
Hyvä, kulta.
- Päävieraamme. - Hei.
- Oliko sinulla hauskaa tänään? - Oli toki.
OIin kuin Liisa Ihmemaassa.
Hyvä. Haen meille drinkit.
Hyvälle elämälle. Sinun hyvälle elämällesi.
Kippis.
Istu seuraan, ole hyvä.
Tämä kuulostaa imartelulta, mutta ei ole sitä.
Naisia kuten sinä, Pam,
syntyy kerran sukupolvessa.
Voi luoja.
- Enpä tiedä. - Minä tiedän.
En sano näin ollakseni mukava. Sanon näin, koska se on totta.
Olet erityislaatuinen.
- Siltä nyt tuntuukin. - Hyvä.
Totu siihen.
Mitä nopeammin totut, sitä onnellisempi olet.
Saanko olla niin rohkea, että tarjoan neuvoja?
Tarjosit jo.
Sinulle maksetaan, että olet sellainen kuin haluamme.
Tabloidit, studiot.
Jopa minä.
Mutta se dollarimäärä
ei koskaan kerro sitä, minkä arvoinen olet.
Tarkoitatko, että sinulla on sopimus?
- Minun pitäisi pyytää lisää. - Aina.
Muista, että hintasi ja arvosi ovat eri asioita.
Silloin voit olla se versio Pamista, joka pitää olla.
Ja muista kuka olet.
Niin, herra Hefner.
Naiset ovat tehneet niin vuosisatoja.
Osan esittäminen ei ole mitään uutta.
Totta.
Mutta et ole enää Kanadan Ladysmithissä.
Nyt sinua katsoo koko maailma.
Oli ilo olla seurassasi.
Olet aina tervetullut kartanoon.
Saatan vielä vedotakin tuohon.
Odotan sitä innolla.
Näin joukon tyttöjä kartanossa tänään
ja huomasin, että heillä kaikilla oli...
Okei.
Kuvaus meni hyvin ja kaikkea.
Jos otan vähän lisää...
Ei mitään suurta, ihan vain
yksi koko lisää, korkeintaan kaksi.
Kuten sinun tissisi, äiti. Sinulla on parhaat rinnat.
Isäsi ei valittanut.
- Mitä mieltä olet? - Mitä mieltä minä olen?
Niin.
Jumala teki sinusta täydellisen juuri sellaisena kuin olet.
Mutta jos haluat pistää paremmaksi...
Lopeta.
Todellako?
Joo, totta kai.
Mitä ikinä haluat.
Sammuta valo, ole kiltti.
Olen niin väsynyt.
Meneekö tämä hyvin?
Meneekö mikä?
Tiedäthän...
Kaikki.
Voi kulta.
Siitä tulee ihanaa.
Poseerasitteko sen lokakuun 1989 numeron jälkeen tälle lehdelle enää?
- Kyllä. - Milloin?
Lokakuussa -89, helmikuussa -91,
heinäkuussa -92, elokuussa -93,
marraskuussa -94 ja tämän vuoden tammikuussa.
- He selvästi pitävät teistä. - Ja minä heistä.
Haastatteluissa
kuvasitte Hugh Hefnerin olevan "kuin isä minulle".
Ja että olette "hyvin läheisiä. Pidän häntä hyvänä ystävänä".
- Oletteko tätä mieltä? - Olen kyllä.
Tiedättekö, kuka Bob Guccione on? Mikä on hauskaa, rouva Lee?
Ei mikään.
Voitteko sitten vastata kysymykseeni?
Bob Guccione on Penthouse-lehden perustaja ja kustantaja.
Herra Hefnerin "läheisenä ystävänä"
teidän täytyy olla tietoinen herra Guccionen ja herra Hefnerin
vahvasta keskinäisestä inhosta toisiaan kohtaan.
Olen kyllä.
Jos herra Hefner huomaisi, että olette harjoittanut liiketoimia
herra Guccionen kanssa, hän luultavasti pitäisi sitä petoksena, eikö?
- Todennäköisesti kyllä. - Siispä jos
haluaisitte paljastaa itsenne,
anteeksi ilmaisu,
Penthousen lukijoille vaarantamatta asemaanne Playboyssa,
eräs tapa tehdä se olisi sujauttaa materiaalia herra Guccionelle
vuodetun nauhan kautta.
En tekisi sellaista.
Eikö totta, olette kolmesta viimeisestä Playboy-kannesta
saanut lähes mitättömän pienen korotuksen korvaukseenne?
Ei.
Ette ole saanut vähäistä lisäystä korvaukseenne?
En. Herra Hefner ja minä olemme neuvotelleet...
Ennen kuvauksia sovitaan summasta,
joka käy molemmille.
Voitteko kuvitella mitään taloudellisia etuja,
joita saattaisitte saada Penthouselta,
kun he saavat kopion nauhasta, joka sisältää pornokuvia teistä?
- Ei mitään. - Sitten voitte ehkä kertoa syyn,
miksi te ja herra Lee kuvasitte pornografisen nauhan,
jos se ei ollut, kuten kaikki muu pornografinen toimintanne,
taloudellista hyötyä varten?
- Odota, onko meillä kaikki? - On kaikki, kulta.
On kyllä.
HUHTIKUU 1995
No niin.
Mennään.
Jes!
Älä.
Sano päivää, rouva Lee.
Päivää, rouva Lee.
Minne olemme menossa, rouva Lee?
Taivaaseen.
- Tehdään se. - Tehdään.
Rakastan sinua niin paljon.
Siitä tulee elämämme paras viikko.
Mitä varten tuo on?
Tarkistamme henkilöllisyyden
nauhalla olevista henkilöistä sekä
lisätietoa tietyistä osiosta.
Anteeksi, mitä? Haluatteko minun katsovan nauhan?
Vain muutaman kohdan.
Voi luoja. Ei.
- Olen pahoillani, Pam. - Ette voi olla tosissanne.
Hän voi kertoa, kuka nauhalla on. Ei koko juttua tarvitse katsoa.
- Hei, kulta. - Hei.
- Onko tämä minulle? - Joo.
Voitteko vahvistaa, keitä nämä kaksi henkilöä ovat tällä nauhalla?
Mieheni ja minä.
Tunnistatteko tien, jolla se tapahtuu?
Varmaan tunnin matkan päässä Malibusta.
I-15 pohjoiseen. Kuulostaako siltä?
Osavaltioiden välinen valtatie.
Huomasitteko siellä muita ajoneuvoja?
Kyllä.
Olitteko lainkaan huolissanne siitä, että muut autoilijat voisivat
- nähdä, mitä teitte? - Emme.
Miksi ette?
En vain ollut.
Olitteko huolissanne, että kuorma-autonkuljettajat
olisivat voineet korkeammalta nähdä ajoneuvoon,
kun annoitte suuseksiä herra Leelle?
- En. - Koska teistä oli epätodennäköistä,
että he näkisivät, vai koska ette välittänyt siitä?
Vastalause. Ei kuulu aiheeseen.
Selvä. Seuraava kohta.
Kolme. Ainakin kolme.
Viisi. Niistä saa oman bändin.
Olen vähän pihalla.
Mutta emme pilaa...
Emme hemmottele liikaa. Lupaa minulle.
Ei. En hemmottele
omia lapsiani.
Paitsi jouluna.
Vain jouluna. Ei siinä mitään.
Minuakin saat hemmotella pilalle jouluna.
Tullaan tänne takaisin
joka vuosi.
Ja vuokrataan asuntovene, ajellaan järvellä,
kerrotaan lapsille, missä he saivat alkunsa.
Hiljaa, Tommy. Pilasit tunnelman.
- Miksi? Pakkohan meidän on. - Ei ole.
Meidän on kerrottava heille.
Rakastan sinua, Pam.
Ja minä rakastan sinua.
Joo. Voi luoja.
Joo, beibi. Rakastan sinua niin paljon.
Anna sitä! Haluan ne vauvat.
- Anna minulle. - Niinkö?
- Joo. - Oletko valmis siihen?
Anna minulle.
- Anna minulle, kulta. - Vittu.
Kulta.
Ja voitteko vahvistaa, ketkä kaksi henkilöä
tässä nauhalla ovat?
- Mieheni ja minä. - Ja missä olitte
harjoittamassa yhdyntää?
Veneelläni.
Mikä vesistö se oli?
Kuten sanoin, Mead-järvi Arizonassa.
Kun olitte harjoittamassa yhdyntää
veneen keulassa, olitteko tietoinen muiden veneiden paikallaolosta?
En, se oli... Se osa järvestä oli tyhjä.
Olisiko ollut mahdollista, kun harjoititte yhdyntää,
- että toinen vene olisi tullut näkyviin? - Ei.
- Olisimme kuulleet moottorin. - Mutta se olisi ollut mahdollista?
Niin kai. Kyllä.
Oliko se molemmista kiihottavaa?
Ei.
- Selvä, seuraava pätkä. - Minä vain... Olen pahoillani.
Minua vähän huimaa.
Suokaa anteeksi.
Oletteko kunnossa?
Kiitos.
Olen nähnyt paljon
todistajanlausuntoja, mutta tämä...
Haluan uuden.
Uuden minkä?
Loman.
Loman?
- Joo. - Emme ole edes purkaneet tavaroita.
Arvaa mitä? Lähdetään Fidžille.
- Oletko koskaan käynyt siellä? - En koskaan.
Oikeasti. Olen tosissani.
- Lähdetään Fidžille tänään. - Voi kulta.
En voi lähteä Fidžille tänään. Minulla on töitä.
Niin tietysti.
No, sinun täytyy...
Sinun on jätettävä se väliin, koska olet lähdössä
ykkösluokassa Fidžille!
- Katso tätä! - Mitä sinä teet?
Katso näitä. Sinä laitat nuo päällesi. Kaikki.
Fidžillä on illalliset joka ilta,
ja sinun täytyy pukeutua kaikkiin näihin mekkoihin.
Illalla viilenee, joten sinun on käytettävä tuota hattua.
Tämä hattu on täydellinen Fidžille.
Niin on. Suloinen vaimoni.
- Voi luoja. - Kulta.
- Riittää jo se kamera. - Voi luoja.
- Makea pylly. - Anna se tänne!
- Hei, yksi kysymys. - Kamera tänne!
Odota. Mikä oli lomassa parasta?
Kun sai olla kanssasi.
- Todellako? - Joo.
Luulin, että se oli miehesi paneminen.
Anna se kamera tänne.
Hetki. Tämä on erittäin tärkeää.
- Mitä? - Tämä juttu tässä.
Perhekalleus.
Se melko varmasti
sisältää ensimmäisen lapsemme siittämisen.
Meidän on käsiteltävä sitä kunnioituksella, jonka se ansaitsee.
- Eikö? - Joo.
- Laitan sen kassakaappiin. - Selvä.
Matkalla kassakaappiin tulee todella ikävä sinua.
Minullakin tulee ikävä sinua.
- Joten... - Tulenko mukaasi?
...pysy siinä.
- Tulen pian takaisin. - Selvä.
Pakkaan Fidžiä varten.
- Kiitos. - Ei kestä.
Pahoittelut.
Tervetuloa takaisin, rouva Lee. Toivottavasti voitte paremmin.
Haluaisin palata aiemmin sanomaanne.
Eikö ole totta, rouva Lee,
että niin sanottu yksityinen kirjeenvaihto...
Anteeksi Bruce, kello on 17.
- Joko? - Jep.
Se meni nopeasti.
Tähän päättyy varattu aikamme tänään.
Meillä on silti vielä muutama kysymys.
Ehdotan, että jatkamme huomenna kello 10.00.
Minulla on asiaa sinulle.
Tämä loppuu nyt.
Pam, pahin on ohi. Olemme näin lähellä...
- Et ymmärrä. Tämä loppuu nyt. - Pam...
En vastaa enää yhteenkään kysymykseen.
Pam, yritän saada tämän toimimaan...
Hoida homma, tai hankin uuden asianajajan.
Aivan.
- Bruce, saanko puhua kanssasi? - Tietysti.
Anteeksi tämä sotku.
Tekstitys: Kirsi Tuittu