Pam och Tommy innehåller grovt språk,
rökning, nakenhet och sexuella situationer.
Känsliga tittare varnas.
Bob Guccione har bandet.
TIDIGARE...
Allt jag vet är att vi ska stämma honom.
Stämma honom för vad?
- Han gör vad som helst för att hämnas Hef. - Tommy har helt rätt.
Om han inte planerar något och vi stämmer, kan han göra det för att hämnas.
Ingen berövar Bob Guccione hans gudagivna rätt
till yttrandefrihet.
Det var rätt. Han skulle göra det om vi stämde eller inte.
Gör det inte. Håll käften!
De åtalades ombud tar Pamela Anderson Lees avsättning.
Vad? Varför är det bara jag?
Varför behöver de prata med någon av oss? Vi är målsägande.
Spelar ingen roll. Vi är i det här tillsammans.
Älskling, det är en jävla fotbollsmatch.
Okej. Vänta lite.
- Jag tänker inte missa avsparken. - Okej, jag kommer.
Vänta.
Vänta. Har du sett min jacka?
- Nej. Nu går vi. - Är du säker?
Ja.
- Nu går vi. - Jag kommer. Jag har den.
AUGUSTI 1989
Hut!
En stor röd!
- Nej, tack. - Två.
- Du kanske ändrar dig, älskling. - Okej.
Mina damer och herrar,
låt oss se om Labattskameran kan hitta
ett läckert Labattsfan!
Förlåt.
Kan du upprepa frågan?
Mrs Lee, minns du hur gammal du var
första gången du offentligt exponerade ditt könsorgan?
- Protest. - Vad protesterar du emot, Sandy?
Relevans.
Vad är det där för fråga?
En äcklig sådan.
Så han kan bara fråga mig vad han vill och jag måste svara?
Ja. I rättegången kommer domaren inte att tillåta något av detta.
Låt dig inte påverkas. Ju lugnare du är, desto snabbare blir vi klara.
Kom igen, Sandy. Begär en konferens om du behöver en.
Så,
le och säga åt honom att dra åt helvete i mitt huvud?
Exakt.
Fortsätt.
Okej, mrs Lee, låt oss börja med något liknande.
Kommer du ihåg när du började jobba som modell?
Hej. Ja, du. Hej.
- Hej. - Hej.
Jag såg dig på jumbotronen.
- Ja, galet. - Ja.
Jag heter Roger Dennis. Jag är marknadschef på Labatt.
Vad heter du?
Jag är Pamela.
Jag inser att det här kommer oväntat,
men har du någonsin jobbat som modell?
- Modell? - Flytta på dig.
Vi letar alltid efter nya ansikten.
Häftigt.
Han här är från Labatts.
Har du ett kort?
Ja.
Fundera på det. Om du är intresserad, ring mig.
- Lugn, kompis. - Tack.
Jag måste berömma honom. Ett av de mer kreativa försöken.
- Vad? - Att få dig i säng.
Herregud. Vad...
Det är mitt.
Alice, kan du täcka upp för mig?
Labatt Roger Dennis - marknadschef
Labatt Marketing.
- Älskling! - Vad?
- Kan du ta det? - Ja.
- Pam! - Vad?
Svara i telefonen!
Hallå?
Ursäkta. Vänta. Ja, det är jag.
Vad?
På riktigt?
Är det här ett skämt?
Herregud.
Jag kan inte fatta att ni ens såg det.
Vem är det?
Ja, nej.
Ja, lite. Bara lokalt.
Älskling, vem är det?
Herregud. Detta är...
Jag är ledsen. Jag måste bara fråga igen. Är det här ett skämt?
Herregud. Tack.
Vi hörs snart.
Vem fan var det?
Det var Playboy.
- Vad? - De vill att jag ska ta några testbilder.
- Playboy? Du? - Ja.
De vill att jag ska komma dit, ja. Det här är galet, eller hur?
Ja, det är galet.
Det är galet. Ring och säg att du inte gör det.
- Vad? - Ring tillbaka. Du gör det inte.
Det är bara en testfotografering.
- Jag bryr mig inte. - Varför är du så här?
För att jag inte vill att min flickväns bröst
visas över hela världen!
Det här är för mig! Inte för dig!
- Skojar du? - Herregud.
Jag tänker inte prata om det här längre. Konversationen är över.
- Tänker du gå härifrån? - Ja.
Fan.
Vart fan är du på väg, Pam?
USA.
Mrs Lee, om du har svårt att komma ihåg,
- kanske jag kan... - Protest.
Av slutsatsen att min klient kan ha ett felaktigt minne.
Ange i protokollet att försvaret inte har tillåtits en sådan
klargörande följdfråga för vittnet
utan invändning från målsägandebiträdet.
Jag tänker fortsätta att protestera tills du beter dig på ett sätt...
Vet du vad? Utanför protokollet. Var inte ett arsel, Bruce.
Utanför protokollet. Sluta med teatern, Sandy.
Jag ska hämta lite te. Ursäkta mig, mina herrar.
Nej. Vi hämtar det.
Te. Nu.
- Mjölk? Socker? - Bara svart. Tack.
Ska vi återuppta det här?
- Ja. - Du berättade att du träffade din man,
Thomas Lee Bass, runt den 31 december 1994?
Det stämmer.
Vad var omständigheterna kring det mötet?
Jag umgicks med vänner.
Var umgicks ni?
På en klubb i Los Angeles.
Visste du någonting alls om mr Lee innan ni träffades?
Som alla i USA visste jag att han var trummis för Mötley Crüe.
När mr Lee kontaktade dig på klubben, tyckte du att han var attraktiv?
Jag gillade hans leende.
Det gör jag fortfarande. Tack.
Var du medveten om hans rykte
som en som engagerar sig i prostituerades tjänster?
Tommy betalade inte kvinnor för sex.
Så han hade aldrig sexuella relationer med prostituerade?
En prostituerad är per definition någon som får betalt för sex,
så det fungerar nog inte.
- Mrs Lee. - Ja?
Har du någonsin fått betalt för sex?
Nej.
Behöver du ta en stund att reflektera över den frågan?
Det är något jag skulle komma ihåg.
Så du har aldrig fått pengar för sex?
- Nej. - Protest. Frågade och svarade.
Betyder det att du inte anser att posera naken för en kamera som en sexakt?
Herregud.
Det gör jag inte.
OKTOBER 1989
Välkommen till Playboy Mansion, ms Anderson.
Det ser ut som ett slott.
Tack, Nelson.
Ha så kul.
Titta.
Jag kan inte fatta det här.
Ser du vad jag menar?
- Hej. - Hallå.
Läget? Jag är Pamela Denise Anderson.
- Jag har det... Det här är min mamma. - Jag är Carol.
Tack.
- De gav oss champagne. - Åh, wow.
Herregud. Älskling.
Se på dig.
Åh, mamma.
Vad?
- Det är okej. - Mamma.
Pammy, du ser ut som en tidningsmodell.
Du ser...
Herregud.
Du ser ut som Marilyn Monroe.
- Nej, det gör jag inte. - Jo.
Okej.
Drick lite champagne.
Du är vacker. Du ser helt underbar ut.
Ja.
Okej.
Jag heter Simon och jag ska fota dig.
- Hej, Simon. - Hej.
Kom med mig.
Förlåt. Kan jag bara ta en stund?
Självklart.
Hej.
Okej.
Är det något jag behöver veta? Vinklar att undvika, dålig sida?
Jag tror inte att du har en dålig sida.
Så...
Vad exakt fotar vi?
Jag tänkte att vi skulle börja här, vid fönstret,
du tittar ut genom de tunna gardinerna.
Sen sätter vi dig på balkongen, vi gör en slags "stretchande hälsning
- "till morgonsolen." - Okej.
- Men jag menar, vilka delar? - Delar?
Var inte rädd, kära du.
Det här är Playboy, inte Penthouse. Vi håller det stilrent.
Ja. Absolut.
- Så... - Ja.
- Kom ihåg att ha kul. - Okej.
Och älska med kameran. Bra.
Helt underbart. Exakt.
Ja. Du är som en solstråle.
Försök att få ljus på din högra kind i fönstret.
- I fönstret? - Fortsätt titta på mig. Ja.
Skulle du vilja ta av blusen lite? Helt upp till dig,
vad du än känner dig bekväm med.
Visst.
Bra.
Sådär ja.
Se på dig. Hur länge har du gömt det där?
Helt naturligt. Wow, se på dig, Pamela.
Skogsnymf.
Är du säker på att du inte har gjort det här förut?
Absolut toppbetyg.
Bra gjort.
Vad? Var det allt?
Mina damer och herrar, Pamela Anderson!
Snyggt jobbat.
- Damen i centrum. - Hej.
- Hade du kul idag? - Absolut.
Som Alice i underlandet.
Bra. Vi tar en drink.
För det goda livet. För ditt goda liv.
Skål.
Snälla, sätt dig.
Det här kommer att låta som att jag smörar, men det gör jag inte.
Kvinnor som du, Pam,
de kommer en gång per generation.
Herregud.
- Jag vet inte det. - Jag vet det.
Jag säger inte det för att vara snäll, jag säger det för att det är sant.
Du är speciell.
- Jag känner mig speciell just nu. - Bra.
Det borde du vänja dig vid.
Ju tidigare du gör det, desto gladare blir du.
Får jag ge dig några råd?
Det gör du redan.
De kommer att betala dig för att vara den de vill ha.
Tidningarna, studiorna.
Till och med jag.
Men den siffran, den där dollarsiffran
kommer aldrig att representera vad du är värd.
Säger du att du vill ge mig ett avtal?
- Jag borde be om mer. - Alltid.
Glöm inte, separera ditt pris från ditt värde.
Gör du det, kan du vara vilken version av Pam du än behöver vara.
Och kom ihåg vem du är.
Mr Hefner,
kvinnor har gjort det i århundraden.
Att spela roller är inget nytt.
Sant.
Men du är inte i Ladysmith, Kanada längre.
Nu kommer hela världen att titta på dig.
Det är så roligt att vara i ditt sällskap.
Du är alltid välkommen till villan.
Jag ska komma ihåg det.
Jag ser fram emot det.
Jag såg ett gäng tjejer i villan idag,
och jag märkte att de alla har...
Okej.
Fotograferingen verkade gå bra och allt.
Om jag gör mer, bara...
Jag menar, inget större,
en kupstorlek, högst två.
Som dina bröst, mamma. Du har de bästa brösten.
Din far klagade aldrig.
- Så vad tycker du? - Vad jag tycker?
Ja.
Jag tycker att Gud gjorde dig perfekt precis som du är.
Men om du vill försöka toppa honom...
Lägg av.
- Nej, älskling. - Verkligen?
Ja, visst.
Jag menar, vad du än vill.
Bara släck ljuset, tack.
Jag är så trött.
Kommer det att bli okej?
Vad?
Du vet...
Allt.
Åh, älskling...
Det kommer att bli underbart.
Poserade du för tidningen igen?
- Det gjorde jag, ja. - När var det?
Oktober 1989, februari 1991,
juli 1992, augusti 1993,
november 1994 och januari i år.
- De gillar dig helt klart. - Och jag dem.
Du har i intervjuer,
beskrivit din relation med Hugh Hefner "Som en far för mig."
Och att ni är "Väldigt nära. Jag anser honom vara en god vän."
- Håller du med om dessa påståenden? - Ja, det gör jag.
Vet du vem Bob Guccione är? Är något roligt, mrs Lee?
Inte alls.
Kan du då svara på min fråga, tack?
Bob Guccione är grundare och utgivare av tidningen Penthouse.
Som en "nära vän till mr Hefner,"
måste du vara medveten om mr Gucciones och mr Hefners
starka, ömsesidiga ogillande av varandra?
Ja.
Om mr Hefner upptäckte att du hade gjort en affärstransaktion
med mr Guccione, skulle han förmodligen betrakta det som ett svek, eller hur?
- Troligtvis, ja. - Så, därför,
om du ville visa dig själv,
inget illa menat,
för Penthouses läsare utan att äventyra din goda status
på Playboy, skulle ett sätt vara att lämna materialet till mr Guccione
maskerat som ett läckt band.
Jag skulle inte göra något sånt.
Är det sant att för de tre senaste Playboy-omslagen,
har du fått en nästan försumbar ersättningshöjning?
Nej.
Du har inte fått en försumbar höjning av ersättningen?
Nej. Mr Hefner och jag har förhandlat...
före varje fotografering, och kommit överens
så att vi båda är nöjda.
Kan du tänka dig några ekonomiska fördelar
som du kan få från Penthouse
om de får en kopia av ett band som innehåller pornografiska bilder av dig?
- Inga alls. - Kan du då ange en anledning
varför du och mr Lee skulle göra ett pornografiskt band
om det inte var för, som i alla dina andra pornografiska aktiviteter,
i ekonomisk vinstsyfte?
- Vänta, har vi allt? - Vi har allt, älskling.
- Ja, det har vi. - Ja.
- Okej. - Okej.
Nu åker vi.
Ja!
Nej.
Säg hej, mrs Lee.
Hej, mrs Lee.
Vart är vi på väg, mrs Lee?
Himlen.
- Nu gör vi det här. - Vi gör det.
Jag älskar dig så mycket.
Det kommer att bli den bästa veckan i våra liv.
Vad är den där till för?
Vi behöver ditt vittnesmål för identiteten
av de individer som är representerade på ditt band, samt
att ge ett sammanhang för vissa avsnitt.
Ursäkta. Vad? Vill du att jag ska titta på bandet?
Bara några delar.
Herregud. Nej.
- Jag är så ledsen, Pam. - Du kan inte mena allvar.
Hon kan berätta vem som är på bandet. Vi behöver inte titta på allt.
- Hej, älskling. - Hej.
-Är den här till mig? - Ja.
Kan du bekräfta vilka de två personerna är i det här klippet?
Min make och jag.
Kan du identifiera vägen där det ägde rum?
Förmodligen en timme utanför Malibu.
Så, I-15 norrut. Låter det rätt?
- Ja. - Det är en stor motorväg.
La du märke till andra fordon när ni körde?
Ja.
Var du överhuvudtaget orolig för att andra bilister skulle kunna
- se du vad du gjorde? - Nej.
Varför inte?
Kom igen.
Jag var inte det.
Var du orolig över att lastbilschaufförer,
med sin förhöjda utsiktspunkt, kunde se
in i ert fordon, medan du utförde oralsex på mr Lee?
- Nej. - För att du kände att det var osannolikt
att de skulle kunna göra det, eller för att du inte brydde dig?
Protest. Utanför sammanhanget.
Okej. Nästa klipp.
Tre. Tre åtminstone.
Fem. Tillräckligt för att starta ett eget band.
Jag är lite borta.
Men vi ska inte skämma bort...
Vi ska inte skämma bort dem. Nej. Lova det.
- Nej. Jag skämmer inte bort... - Nej.
...mina barn.
Förutom på julen.
Bara på julen. Okej. Det är okej.
Och mig. Skäm bort mig på julen.
Och så kommer vi tillbaka hit
varje år.
Och hyr en husbåt, åker runt på sjön,
berättar för dem var de skapades.
Håll tyst, Tommy. Du förstörde det.
- Varför inte? Vi måste det. - Nej.
Vi måste berätta för dem.
Jag älskar dig, Pam.
Och jag älskar dig.
Ja. Herregud.
Ja, älskling. Jag älskar dig så jävla mycket.
Ja, ge mig den. Jag vill ha de där bebisarna.
- Ge mig. - Jaså?
- Ja. - Är du redo för en nu?
Ge det till mig.
- Ja, ge mig det, älskling. - Fan.
Älskling.
Kan du bekräfta vem de två individerna
på detta klipp är?
- Min man och jag. - Och var var du
under detta sexuella umgänge?
Jag var på min båt.
På vilket vatten var det?
Som sagt, vi var på Lake Mead i Arizona.
Medan du hade sexuellt umgänge
i fören på din båt, var du medveten om att det fanns andra båtar?
Nej, det var... Den delen av sjön var tom.
Var det möjligt, under det sexuella umgänget,
- att en annan båt skulle ha fått insyn? - Nej.
- Vi skulle ha hört en motor. - Men det hade varit möjligt?
Jag antar det. Ja.
Kändes det spännande för er?
Nej.
- Okej, nästa klipp. - Jag bara... Ursäkta.
Jag känner mig lite yr.
Ursäkta mig.
Mår du bra?
Tack.
Jag har sett många
hemska dokumentationer, men det här...
Jag vill ha en till.
En till vad?
Semester.
Semester?
- Ja. - Vi har inte ens packat upp.
Vet du vad? Vi åker till Fiji.
- Har du någonsin varit där? - Aldrig.
Allvarligt. Kom igen. Jag är seriös.
- Vi åker till Fiji ikväll. - Åh, älskling.
Jag kan inte åka till Fiji ikväll. Jag ska jobba.
- Jag kan inte hoppa över det. - Självklart.
Självklart. Då måste du...
Du måste hoppa över det för du ska
på en första klass resa till Fiji!
- Titta på det här! - Vad gör du?
Titta på dessa. Du ska ha på dig alla de här. Allt.
Det är en middag varje kväll i Fiji,
och du ska bära varenda en av dessa klänningar.
Och det blir kallt på natten, så du måste ha den här mössan på dig.
Den här mössan är perfekt för Fiji.
Ja. Se på min söta fru.
- Herregud. - Älskling.
- Det räcker med kameran. - Herregud.
- Härlig rumpa. - Ge mig den!
- En fråga. - Ge mig den där kameran.
Vänta. Vilken var din favoritdel av semestern?
Att vara med dig.
- Verkligen? - Ja.
Jag trodde det var att knulla din man.
Ge mig den där kameran.
Vänta. Vi har att göra med något väldigt viktigt.
- Vad? - Den här saken, okej?
Familjeartefakt. Okej?
Den kan
möjligen innehålla skapandet av vårt första barn.
Så vi måste behandla den med den vördnad den förtjänar.
- Eller hur? - Ja.
- Jag ska lägga den i kassaskåpet. - Okej.
Jag kommer att sakna dig när jag går till kassaskåpet.
Jag kommer att sakna dig också.
- Okej? Så... - Ska jag följa med dig?
...gå inte.
- Jag kommer snart tillbaka. - Okej.
Jag ska packa för Fiji.
- Tack. - Visst.
Ursäkta.
Välkommen tillbaka, mrs Lee. Jag hoppas att du mår bättre.
Jag skulle vilja återkomma till något du sa tidigare.
Är det sant
att den så kallade privata korrespondensen...
Ledsen att jag avbryter dig, Bruce, klockan är 17.00.
- Kl. 17.00 redan? - Japp.
Det gick fort.
Detta avslutar vår planerade tid för idag.
Men vi har fortfarande några fler frågor.
Så jag skulle föreslå att vi återupptar detta imorgon kl 10.00.
Jag behöver prata med dig.
Jag är klar.
Pam, det värsta är över. Vi är så nära...
- Nej, du förstår inte. Jag är klar. - Pam...
Jag kommer inte att svara på fler frågor.
Jag försöker få det här att fungera...
Få det att fungera, annars skaffar jag en ny advokat.
Okej.
- Bruce, får jag prata med dig? - Självklart.
Ledsen att vi lämnade en sådan röra.
Översättning: Julia Norlander