‫מה יקרה לדעתך?‬ ‫-אני מקווה שנחשוף את האמת.‬
‫כן. וג'סטין צריך ללכת הביתה.‬
‫נקווה שהם יקבלו את ההחלטה הנכונה.‬
‫אנחנו יכולות רק לסיים את המשחק בכבוד,‬
‫ואם הם בוחרים שלא, זה עליהם.‬
‫הכדור במגרש שלכם, צ'רלי.‬
‫עשינו מה שהיה עלינו לעשות.‬
‫ג'יל מנסה לסלק אותי כי היא יודעת‬
‫שהתוכנית שלה לא הצליחה מהיום הראשון,‬
‫והיא חולת שליטה.‬
‫מההתחלה, רציתי להיות נאמן לאלפא,‬
‫עד שאלפא הפסיק להיות נאמן לי.‬
‫אם הוא יוכל להמשיך לשחק, אחרי מה שהוא עשה,‬
‫אין סיכוי.‬
‫ראינו אותך מתרחק.‬
‫אני שמח להצטרף למחנה צ'רלי.‬
‫זה מקום חף מדרמות.‬
‫אני בא ממקום מלא בדרמות.‬
‫הכלבות האלו מתות על זה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫הן אוהבות את זה.‬
‫היי, חבר'ה, חזרנו.‬
‫מעולה, מותק.‬ ‫-היי!‬
‫אחה"צ טובים.‬ ‫-ברוך הבא.‬
‫איך הרגליים שלך?‬
‫הן רטובות, אבל...‬
‫בוא להתייבש.‬ ‫-הן נרטבו קצת.‬
‫הייתי יוצא, אבל אני יחף וערום למחצה.‬
‫אני מעריך את קבלת הפנים.‬ ‫-קפוא פה.‬
‫מצטער שלא הגעתי הבוקר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫טוב...‬
‫אז הגזמתי כש...‬
‫ממש לא.‬
‫שיחקתם אותה.‬
‫נהפכתי לחבר רשמי בצוות צ'רלי.‬
‫אני במקום אחר,‬
‫אנרגיה אחרת.‬
‫הכול אחר.‬
‫המחסה שלהם כפול בגודלו מזה שהתרגלתי אליו.‬
‫יש להם אש בתוך המחסה,‬ ‫אז חם בפנים. אני מרוצה.‬
‫לא היה נורא ללכת?‬
‫זה היה שווה את זה.‬ ‫-כן?‬
‫אנחנו שמחים שבאת.‬ ‫-שמחים שבאת.‬
‫תודה לכם, רבותיי.‬
‫ניק.‬
‫ג'סטין.‬ ‫-טוב לראות אותך שוב.‬
‫אחי.‬ ‫-מתאבק למתאבק.‬
‫כן, אדוני. בהחלט.‬
‫אז ג'סטין עבר למחנה שן הדוב.‬
‫אני שמח מאוד. זה מהלך חשוב בשבילנו.‬
‫ואם הוא ימלא את חלקו כאן, ואני בטוח שכן,‬
‫אז העבודה שלנו תהיה קלה יותר.‬
‫זה טוב. כן.‬
‫תספר לנו מעשיות, אחי.‬
‫בחיי. הצלחתם לחמוק מפגיעה בכל הנוגע לג'יל.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שהכוונה שלה טובה,‬ ‫והיא רוצה לשחק, אבל כל יום‬
‫היא ניסתה למצוא דרך לעורר בעיות.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כאילו, "זה משחק". ראינו את זה.‬
‫כן, אחי.‬ ‫-עלינו על זה מיד.‬
‫היא לא יכולה לפגוע בנו פיזית,‬
‫אז היא מנסה לגרום לסכסוכים.‬
‫זה בדיוק מה שהיא עושה שם עכשיו.‬
‫ג'יל משחקת כך מההתחלה,‬
‫והיא טובה מאוד בזה.‬
‫ונמאס לי מזה, גבר.‬
‫ואז היא התחילה להתנפל עליי,‬ ‫והחלטתי לא להתווכח.‬
‫איך היה בינך לבין אמבר?‬ ‫-זה היה טוב, בסדר,‬
‫אבל ג'יל גייסה את אמבר.‬
‫והיא הולכת אחריה כמו כלבלב אבוד.‬ ‫-כן.‬
‫אז אני יודע שהיא מנסה לשלוט במצב‬
‫ולדחוף אותי החוצה כדי לקדם את עצמה.‬
‫ידעתי שאני לא רוצה‬ ‫לשהות דקה נוספת במחנה ההוא.‬
‫נראה ששתיהן התחילו לשנות כיוון.‬
‫אני שמח שג'סטין הצטרף.‬ ‫נראה שהוא יתאים לצוות.‬
‫עכשיו יש לנו צייד נוסף במחנה. אנחנו שניים.‬ ‫ננסה להכפיל את הסיכויים,‬
‫ולצלות בקרוב כמה סטייקים של בשר אייל.‬
‫האיילים האלו מגיעים משם, ועוקפים אותנו.‬
‫לאן כדאי שאלך, לדעתך?‬
‫אני חושב שאחד מאיתנו ילך לשם והשני לשם,‬
‫שלושים מטר בערך, ונתכונן.‬ ‫-בסדר.‬
‫אנחנו לא יודעים מה קורה באלפא,‬
‫אז אנחנו צופים במחנה שלהן.‬
‫יש כאן חץ.‬
‫מה זה? בא לך לקרוא משהו?‬ ‫-כן, קדימה.‬
‫בבקשה.‬
‫"בוקר טוב, נערי צ'רלי.‬
‫"אנחנו מקוות ששלושתכם מרגישים טוב."‬
‫כן.‬
‫"אחרי שקיבלתם לצ'רלי את ג'סטין,‬
‫"הוא רימה בכך שהרס ובזז את המחנה שלנו.‬
‫"הוא גנב ציוד, רכוש אישי,‬
‫וגנב אוכל מהצוות שלנו.‬
‫"אלו החוקים שאתם רוצים לשחק על פיהם?‬
‫"באמת תרצו לסיים כך את המשחק?"‬
‫מה דעתך?‬
‫היא אייתה "צ'רלי" נכון לפחות.‬
‫בוא נחליט שנכשלנו הבוקר.‬
‫זה היה שווה את המאמץ.‬ ‫-כן.‬
‫אני לא מאמין למכתב הזה.‬
‫היא מניפולטיבית. אני לא סומך עליה.‬
‫היא ניסתה להסתלק כדי לבוא לכאן‬ ‫ולחבל לנו בכל מקרה.‬
‫כן, אני לא סומך על ג'יל בכלל,‬
‫אבל המכתב ההוא היה מטריד מאוד.‬
‫ואם זה נכון,‬ ‫אנחנו צריכים לחשוב על זה לעומק,‬
‫כי זה משפיע על כולנו כצוות.‬
‫אבל כרגע, אני לא מאמין לזה בכלל.‬
‫אין לה על מה להסתמך.‬ ‫-לא.‬
‫היא התייחסה אלינו מגעיל.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו ספקנים מאוד.‬
‫הן ינסו כל דבר.‬
‫זו טקטיקה של יאוש.‬ ‫-וראינו איך היא מתנהגת, אז...‬
‫יש ריח של דם במים.‬
‫אנחנו ממש מעל המחנה.‬
‫לעזאזל.‬
‫ניתן לג'סטין לקרוא את זה.‬ ‫-כן.‬
‫ניתן לג'סטין הזדמנות‬ ‫לדבר על זה כשהוא ירצה.‬
‫- שישה שחקנים מתבודדים -‬
‫- אמבר, מחנה אלפא -‬
‫- ג'יל, מחנה אלפא -‬
‫- ג'סטין, מחנה אלפא, מחנה צ'רלי -‬
‫- לי, מחנה אלפא, פרש -‬
‫- קובעים בעצמם את החוקים -‬
‫- בריאן, מחנה בראבו, פרש -‬
‫- קורי, מחנה בראבו, פרש -‬
‫- חווייר, מחנה בראבו, פרש -‬
‫- טים, מחנה בראבו, פרש -‬
‫- משחק ההישרדות האולטימטיבי -‬
‫- אנדריאה, מחנה צ'רלי, פרשה -‬
‫- אנג'י, מחנה צ'רלי, פרשה -‬
‫- ניק, מחנה צ'רלי -‬
‫- סת', מחנה צ'רלי -‬
‫- רק צוות אחד יכול -‬
‫- דון, מחנה דלתא, פרשה -‬
‫- ג'ואל, מחנה דלתא, פרש -‬
‫- ג'ורדן, מחנה דלתא, פרש -‬
‫- פול, מחנה דלתא, מחנה צ'רלי -‬
‫- כולם בשביל כולם -‬
‫אני כאן כדי לשחק. אני כאן כדי לנצח.‬
‫היי, איך הלך הציד?‬
‫לא טוב. לא ראינו כלום.‬
‫לא ראיתם כלום? שום דבר? לא קרוב אפילו?‬ ‫-הרבה סימנים.‬
‫יש שבילי איילים וצואת איילים בכל מקום.‬ ‫-כן.‬
‫שמענו אותם, אבל אף אחד מהם לא הרים את הראש‬
‫להגיד שלום.‬ ‫-כן.‬
‫מצאתם גרגרי יער או משהו?‬
‫הבאנו פטריות.‬ ‫-פטריות.‬
‫בסדר.‬
‫שמתי לב שהבחורים נראים דרוכים,‬
‫אז ידעתי שקרה משהו. לא ידעתי מה.‬
‫כשלא הייתם כאן, מצאנו פתק‬
‫שנשלח מאלפא, ואתן לך לקרוא אותו.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫ג'יל מנסה להוציא אותי מהמשחק,‬
‫ואחת הדרכים היא באמצעות חבלה.‬
‫"הרס ובזז את המחנה שלנו." לא בזזתי דבר.‬
‫אז היא מנסה להיאחז במשהו.‬
‫כן, אני לא מאמין לה לרגע.‬ ‫-כן.‬
‫"לקח ציוד."‬ ‫כן, את הגרזן, כי יש להן עוד אחד.‬
‫"רכוש אישי." לא גנבתי רכוש אישי שלהן.‬
‫רימיתי לכל אורך המשחק, גנבתי אוכל.‬
‫לו רציתי לגנוב אוכל, זה היה ברור מאוד.‬
‫אז היא בהחלט מנסה לעשות הכול‬ ‫כדי להיפטר ממני.‬
‫מהלך אחרון מצדן.‬ ‫-לנסות לסכסך בינינו.‬
‫אנחנו יודעים כבר‬ ‫שהמשחק המנטלי הזה לא יעבוד.‬
‫זה ממש חלש. הן נואשות. נתיש אותן.‬
‫אין לי סיבה להיות לא כן איתכם.‬
‫ולא אעמוד כאן ואנסה להגן על עצמי,‬
‫אבל אספר לכם את האמת לאמיתה.‬
‫כן, קרעתי יריעת ברזנט.‬
‫קרעת את היריעה?‬ ‫-רק את הברזנט?‬
‫רק את הברזנט.‬ ‫-הוא לא היה חלק מהמחסה שלהם?‬
‫או...‬
‫לא, הוא כן.‬
‫אין לי שום רצון לפגוע כאן במישהו.‬
‫זאת לא הכוונה שלי.‬
‫אבל אני רוצה לנצח,‬ ‫ולפעמים צריך לשחק מלוכלך.‬
‫הוא היה חלק מהמחסה שלהן?‬ ‫-הוא הרוס?‬
‫כן, אבל בגלל שלא רצית דרמות,‬
‫לא רציתי לקחת את שקי השינה שלהן.‬
‫לא רציתי לעשות משהו שיבהיל אותן‬
‫ויגרום להן להגיע לכאן,‬
‫ולהביא את זה למחנה שלכם.‬ ‫אבל פגעתי בברזנט, כן. קרעתי אותו.‬
‫אז זהו מהלך של ייאוש.‬
‫לא בזזתי את המחנה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אז...‬ ‫-הבעיה היא...‬
‫ברגע שדיברנו איתך ואמרנו שיש מקום עבורך,‬
‫נהפכת לחבר במחנה צ'רלי.‬
‫הרושם הראשוני שלי נכון בדרך כלל.‬
‫והרגשתי שהוא בסדר, אבל, כן , מי יודע?‬
‫חשבתי שאעשה הכול כדי לנצח.‬ ‫-כן.‬
‫כך פעלתי, כך הצעתי את המיטה שלי,‬ ‫ואני אהיה גבר ואישן בה.‬
‫אבל יחד עם זאת, אני רוצה להיות כאן.‬
‫טוב, אנחנו צריכים לדבר רגע.‬ ‫סליחה, ג'סטין, מיד נחזור.‬
‫בסדר.‬
‫זה ממש רע.‬ ‫-כן, זה רע. אז...‬
‫רע מאוד.‬ ‫-מה דעתכם?‬
‫אז...‬
‫ראשית, אני חושב שכל מה שהן איבדו הסתדר.‬
‫אני לא אוהב שהוא הרס דברים.‬
‫זה הדבר...‬
‫היחיד.‬
‫והוא ייצג את צוות צ'רלי אז.‬
‫אני מרגיש שהוא שיקר,‬ ‫אבל הבנתי גם למה הוא שיקר.‬
‫אז השאלה הייתה מה נעשה.‬
‫אחרי כמה דקות של דיון,‬ ‫צוות צ'רלי חוזר עם תשובה.‬
‫אז, מפני שעברת למחנה שלנו,‬
‫מדובר בחבלה, מבחינה טכנית, מבין?‬ ‫-כן.‬
‫הן הכריחו אותי לעזוב, אז למה לא...‬ ‫-אני מבין.‬
‫ב-100 אחוז.‬ ‫-להצית אש ולשרוף את הגשר?‬
‫אני מבין.‬
‫מוסרית, זה לא היה הדבר הנכון לעשות.‬ ‫-בהחלט.‬
‫חשוב לנו להישאר מוסריים.‬
‫מחנה צ'רלי כולו עלול להיות אחראי לכך.‬
‫כן. אז מה החלטתם?‬
‫אז אנחנו צריכים להיפרד בגלל זה.‬
‫בסדר.‬
‫כשקיבלנו אותו, לקחנו אחריות כמחנה,‬
‫וזה היה כמו מכה קשה עבורנו.‬
‫אבל אני חייב להיצמד לעקרונות.‬
‫אני חושב שהוא היה במצב רע מאוד.‬
‫עברתי את אותו הדבר עם דלתא במשך כמה ימים,‬
‫ואני מבין את זה לגמרי.‬
‫חבל שהוא עשה את זה. גם הוא מצטער על כך.‬
‫לא נוכל לקבל דבר כזה,‬
‫ולכן ביקשנו ממנו, בנימוס, לפרוש.‬
‫והוא הגיב כמו גבר ובחר בדרך המכובדת.‬
‫אני מכבד את ההחלטה שלהם‬ ‫למרות שאני לא מרוצה.‬
‫לו הייתי עושה זאת שוב,‬ ‫סביר להניח שהייתי פועל אחרת.‬
‫כשהוא מגורש ממחנה צ'רלי ויודע בוודאות‬
‫שצוות אלפא לא יקבל אותו בחזרה...‬
‫אני מרגיש כמו בהליכה לגרדום.‬
‫אזלו לג'סטין האפשרויות.‬
‫עליו לשגר נור ולעזוב את המשחק.‬
‫לא חשבתי שיהיו לכך השלכות,‬
‫אבל זה לא כך, למרבה הצער.‬
‫אולי שיחקתי מלוכלך מדי קצת.‬
‫לזה קוראים צדק.‬
‫הגעתי עד לכאן,‬
‫הייתי כאן יותר מחודש,‬ ‫ועברתי מהתרוממות רוח אתמול‬
‫לשפל רגשי היום.‬
‫ו...‬
‫אני מאוכזב.‬
‫- מחנה צ'רלי: ניק, פול, סת' -‬
‫- מחנה אלפא: אמבר, ג'יל -‬
‫ראיתי את שני הצדדים ואני יודע מי ינצח.‬
‫היום, האור ניצח.‬
‫אנחנו ננצח בזה, נכון?‬
‫כן.‬
‫- היום ה-35, 9:12, שלג, מינוס תשע מעלות -‬
‫זהו היום ה-35, והחורף כבר לא דופק על הדלת.‬
‫הוא הגיע באופן רשמי.‬
‫יורד שלג!‬
‫תראי את ארץ הפלאות החורפית הזאת.‬
‫אנחנו גרות באלסקה בחורף...‬ ‫-אלוהים!‬
‫והייתה סופת שלג אתמול בלילה.‬
‫בחיי! קסום.‬
‫ואו, חבר'ה, ארץ פלאות חורפית. תראו את זה!‬
‫התעוררתי לשלג ולכפפות חמות. זה יום טוב.‬
‫זהו זה, מותק. אני אוהב את זה.‬
‫אף שמדובר רק בכמה ס"מ עכשיו...‬ ‫-תראו!‬
‫שלג נוסף עומד לרדת.‬
‫אלוהים!‬
‫באזור זה באלסקה יורדים‬ ‫255 ס"מ כמעט של שלג בשנה.‬
‫אלוהים!‬
‫תראו כמה יפה.‬
‫מתחשק לי לבכות.‬
‫כל כך יפה כאן.‬
‫יריות.‬
‫זה קרה.‬
‫על אף היופי של השלג...‬
‫זה שלג רטוב. נהיה רטובות.‬
‫כן, אני אלבש את מכנסי השלג שלי.‬
‫זו תזכורת לכך שלצוותים הנותרים צפויים‬
‫תנאים קשים עוד יותר.‬
‫אבל נעשה קר מאוד לא כשהשלג יורד,‬ ‫אלא כשמפסיק לרדת שלג.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אלא אם משחק ההישרדות הזה‬
‫שהם משחקים בו יסתיים.‬
‫לא חשבתי שנקבל עוד משאבים,‬
‫או כל דבר אחר.‬
‫תמיד קורה פה משהו.‬
‫היום הגיע משלוח שעשוי להיות האחרון שלנו.‬
‫בחיי. אולי זה יהיה קלף הניצחון במשחק.‬
‫אבל צוות אלפא ינצח. אני אדאג לכך.‬
‫נותרו רק שני צוותים,‬
‫והשחקנים תוהים מה יהיה במשלוח המפתיע הזה.‬
‫מסוק הגיע. חשבתי, מה יהיה הדבר הבא?‬
‫וסביר להניח שזה יהיה אתגר.‬
‫אבל מה שזה לא יהיה, אנחנו מוכנים.‬
‫אנחנו בתנועה לפחות.‬
‫אולי נתחמם קצת.‬
‫הנה זה. שם.‬
‫אני חושד שמדובר באתגר האחרון. אני לא יודע.‬
‫ידעתי.‬ ‫-כן, הנה זה.‬
‫ידעתי.‬
‫הנה.‬ ‫-יש מצפן. אנחנו מסודרים.‬
‫"נשארו רק שני צוותים,‬ ‫אבל רק אחד יכול לנצח."‬
‫קח.‬
‫"מסע מפרך לקו הסיום.‬
‫"עבודת צוות, נאמנות וכוח‬ ‫ייבחנו על כל צעד ושעל.‬
‫"משלוח אחד אחרון ממתין‬ ‫בקצה חצי האי, כפי שמסומן במפה.‬
‫"הצוות הראשון שיגיע אליו, יזכה בפרס.‬
‫"כדי לנצח,‬ ‫כל חברי הצוות צריכים להגיע למקום.‬
‫"הצוות שאתם חברים בו כרגע‬ ‫הוא הצוות שחייב להגיע לקו הסיום.‬
‫"יש לצאת עם עלות השמש.‬
‫"יש לצאת עם עלות השמש."‬
‫אנחנו נעשה את זה. נקרע את התחת ונגיע לשם.‬
‫"מסע מפרך לקו הסיום."‬
‫קו הסיום.‬
‫אפילו לא...‬
‫כן. לעזאזל. זהו זה.‬
‫אלוהים, ילדה.‬
‫אל תבכי עדיין. מחכה לנו מסע מחורבן.‬
‫צריך לאכול טוב היום.‬
‫נאכל היום.‬ ‫-ארוחת צהריים...‬
‫נאכל היום.‬ ‫-בוקר, צהריים וערב.‬
‫אחרי 35 יום בטבע האכזרי שבאלסקה,‬
‫כשהם שיחקו בצורה הטובה ביותר שידעו איך,‬
‫אלפא וצ'רלי רואים סוף סוף את הסוף...‬
‫זה הכי קרוב.‬
‫ומתכוננים עכשיו למרוץ עד קו הסיום.‬
‫כדי להגיע לשם...‬
‫עלינו לחצות נהר.‬
‫גם הן יצטרכו כנראה.‬
‫הן לא צריכות לחצות נהר?‬
‫לא אם הן ילכו לאותו יעד כמונו.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מתחרים בצוות השני ובשעון.‬
‫נצטרך להשתמש בכל מה שיש לנו.‬
‫הבנות האלו קשוחות נפשית,‬
‫ואני חושב שיש להן יכולת גופנית,‬ ‫כך שהן איום מבחינתנו.‬
‫נצטרך לעבור את הביצות‬
‫ולרדת בצד השני של ההר המחורבן הזה.‬
‫את רואה את הטופוגרפיה?‬ ‫-כן. אלוהים.‬
‫קווי הטופוגרפיה. רואה כמה הם חדים?‬
‫זה למעלה ולמטה.‬ ‫-כן.‬
‫אלו צוקים. נצטרך ללכת מסביב.‬ ‫לא נוכל לעבור שם.‬
‫כן, אבל ברגע שנגיע לכאן, כדי להגיע לכאן.‬
‫לא, נצטרך ללכת מסביב.‬
‫לא נוכל לעלות שם.‬
‫זה מצוק.‬
‫המסע שמחכה לנו עם עלות השמש‬
‫קשה לאין שיעור,‬
‫אבל אנחנו מוכנות.‬
‫בינתיים, בגדה הנגדית,‬
‫חברי צוות צ'רלי מציינים‬ ‫את הלילה האחרון שלהם יחד באלסקה...‬
‫זה היה כבוד.‬
‫לכבוד לי, חברים.‬ ‫-כן. לא משנה מה.‬
‫הייתי יוצא איתכם לקרב.‬ ‫-אצא איתכם לקרב בכל רגע.‬
‫ומתכננים את המרוץ לקו הסיום.‬
‫מה דעתכם על המסע מחר?‬
‫אני אדחק בכם בכל הכוח.‬
‫אם אקיא, אל תיבהלו.‬
‫אל תקיא כשאתה רץ.‬
‫כן.‬
‫ניתן הכול, גבר.‬
‫אם נדחוף חזק ונתרכז במה שעלינו לעשות,‬ ‫נצליח לעשות את זה.‬
‫הכול על השולחן.‬
‫בדיוק, מותק.‬
‫כי הן יעשו כל מאמץ.‬ ‫-כן.‬
‫- מחנה אלפא: אמבר, ג'יל -‬
‫לילה אחרון באזורי הבר של אלסקה.‬
‫איך את מרגישה עכשיו?‬
‫אני רוצה לחשוב‬
‫שזה המקטע האחרון,‬
‫כי כל כך קשה להמשיך.‬
‫כן, ילדה.‬
‫אני מנסה לחשוב על הדינמיקה‬
‫בין שלושת חברי צוות צ'רלי שנותרו.‬
‫אני מניחה...‬
‫שנוצרה ביניהם אחווה.‬
‫נראה מה יקרה מחר.‬
‫נראה אם הנאמנות שלהם והכוח המשותף שלהם‬
‫יספיקו כדי להביא את שלושתם לקו הסיום,‬
‫כי הם צריכים להגיע לשם יחד.‬
‫כתוב שהנאמנות והכוח יעמדו למבחן.‬
‫הכוח שלנו עמד למבחן בשבועות האחרונים.‬
‫מחר יהיה יום‬
‫מאתגר מאוד מבחינה גופנית.‬
‫היום ה-36, ואף אחד מהצוותים‬ ‫עדיין לא חזה בזריחה מעל נהר הנקה.‬
‫שני הצוותים מתוחים ומצפים‬
‫לכל אחד מ-14 הק"מ במסע שממתין להם.‬
‫אני יודע איך לצאת מכאן,‬
‫כי חקרתי את החרא הזה.‬
‫אני מקווה.‬
‫למרות שהיעד משותף לאלפא ולצ'רלי,‬
‫בקצה חצי האי, ואותו מרחק פחות או יותר,‬
‫כמו שסגנון המשחק שלהם שונה,‬
‫שני הצוותים יצאו בנתיבים שונים מאוד.‬
‫לדעתי צריך לחצות שם,‬ ‫במקום הכי נמוך, ואז לחזור.‬
‫ומשם ישר, לחלוף על פני האי.‬ ‫-כן.‬
‫אתם רואים שכל זה ביצה עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא רוצה להירטב.‬
‫אני לא רוצה להרטיב את כפות הרגליים.‬ ‫אוריד את המגפיים, אחצה ואז...‬
‫לנעול שוב ולצאת.‬
‫טוב, מתאים לי. אלך אחריכם.‬
‫בסדר. זאת תהיה הליכה נמרצת מאוד.‬
‫זה בסדר?‬
‫אעשה כמיטב יכולתי, אחי.‬
‫צוות צ'רלי, בגדה הנגדית של נהר הנקה,‬
‫ינוע בשטח פתוח יחסית.‬
‫אבל כפיצוי, המסלול שלהם ארוך מעט יותר,‬
‫ויהיה עליהם לחצות כמה פעמים‬ ‫את המים הקרים כקרח.‬
‫מהמפל, את רוצה...‬
‫הגאות נכנסה, אז נצטרך ללכת מאחור.‬
‫כן, למה לא? למה לא ללכת מאחור?‬
‫כן.‬ ‫-עוד אחד.‬
‫עוד טיפוס אחד.‬
‫בסדר.‬ ‫-עוד טיפוס אחד.‬
‫עוד משחק אחד.‬ ‫-מחכה לשמש.‬
‫המסלול של צוות אלפא קצר יותר קצת,‬
‫אבל בחלק הראשון,‬ ‫עליהן לעבור בשטח קשה ולא שטוח,‬
‫שהראות בו אפסית כמעט.‬
‫- זמן לזריחה -‬
‫לחשוב...‬
‫אנחנו נצליח.‬ ‫-חיובי.‬
‫כן. קצב.‬
‫תזכרי, שימי לב לצעדים שלך.‬
‫אנחנו פועלות על מעט מאוד קלוריות.‬
‫אז מה שנדמה לנו שנוכל לעשות,‬ ‫ומה שקל לנו בדרך כלל...‬
‫לא יהיה כזה.‬
‫יהיה קשה מאוד היום.‬
‫אז במיוחד בחלק הראשון, בטיפוס.‬
‫בתשומת לב ולאט.‬ ‫-לאט. לשים לב לצעדים.‬
‫יש סכנת מעידה בכל פעם שנרים את הרגל.‬
‫כן, בדיוק. בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫קבענו נתיב, אל תחשבי על זה יותר מדי.‬
‫מאתיים ואחת.‬
‫מאתיים ואחת מעלות, מותק.‬
‫טוב, אז אנחנו צריכות...‬
‫שהיקום יהיה לצדנו פעם אחת נוספת.‬
‫כמו שהוא היה כל הזמן.‬
‫אפילו כשחשבנו שלא.‬ ‫-אפילו כשחשבנו שלא. בסדר?‬
‫נלחמנו חזק במדרון, בבוץ הזה.‬
‫במקום הכי גרוע בשטח.‬ ‫-במקום הכי גרוע, אבל...‬
‫ללא יתרונות!‬ ‫-לא היו יתרונות, אבל...‬
‫יש יתרון.‬
‫כי הבוקר, אנחנו ממוקמות‬ ‫קרוב יותר מנערי צ'רלי.‬
‫רק קצת. כן.‬
‫וזה מה שאנחנו צריכות.‬
‫זה יתרון שלא היה לנו עד עכשיו.‬
‫אז גם אם את חושבת שהעולם והחיים נגדך...‬
‫לא כל הזמן.‬
‫אז בואי נשיג את זה.‬
‫בואי נחזור הביתה לגברים שלנו.‬
‫כן.‬
‫אני אוהבת אותך, ילדה.‬
‫אני כל כך אוהבת אותך.‬
‫וכשאור השמש מגיח מעבר להרים...‬
‫זהו זה, יום התשלום.‬
‫זהו זה.‬ ‫-בואו נעשה את זה.‬
‫אוהב אתכם.‬ ‫-אוהב אתכם.‬
‫המרוץ לפרס נפתח.‬
‫קדימה, בחורים.‬
‫קדימה.‬
‫היי, קצב.‬
‫אני יודעת. זה כל כך קשה.‬
‫זה מרוץ, אבל אסור לרוץ, מבינה?‬
‫טוב, זו לא ריצה מהירה.‬
‫את צודקת.‬
‫בואי נתקדם לעבר המפל,‬
‫ואז נמקם את עצמנו.‬ ‫-כן.‬
‫בעוד שבנות אלפא נכנסות ליער הסבוך,‬
‫חברי צ'רלי מתקרבים למעבר המים הראשון שלהם.‬
‫הלוואי שהכרתי שיר של וולט ויטמן.‬
‫במאמץ לקצר את המסע,‬
‫צוות צ'ארלי בחר בדרך ישירה יותר אל היעד.‬
‫המסלול קצר יותר אבל דורש‬
‫לחצות את המים כמה פעמים.‬
‫זאת תהיה חציית הנהר הראשונה.‬
‫אולי נוכל לחצות כאן בלי להתפשט.‬
‫נראה.‬
‫אנחנו צריכים להזדרז.‬
‫אתה יכול לראות כמה זה עמוק?‬ ‫-רק למרחק מוגבל.‬
‫מה דעתכם?‬
‫מה דעתך? אני לא יודע מה יש שם,‬ ‫אבל אפשר להיכנס כאן.‬
‫רוצים להיכנס?‬
‫ננסה.‬ ‫-אני אנסה.‬
‫נצטרך אולי לחזור ולהתפשט.‬
‫כן.‬
‫להתפשט?‬ ‫-כן.‬
‫הייתה לנו תכנית‬ ‫שתחסוך לנו 30 דקות, אולי יותר,‬
‫אם נחצה את המים היכן שאפשר,‬
‫במקום ללכת מסביב.‬
‫זה בעומק הברך בערך.‬
‫סביר להניח שנצטרך לחצות שוב.‬
‫כן.‬ ‫-זה לא היה כל כך נורא, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫חברי צ'רלי מתאוששים מחציית המים הקפואים,‬
‫ובנות אלפא מתקשות לנווט במעבר היער הסבוך.‬
‫תראי את זה. השטח פה מטורף לגמרי.‬
‫נכון.‬
‫אני יכולה לומר בוודאות‬ ‫שמעולם לא הלכתי בשטח כזה בעבר.‬
‫בתוך יער סבוך כל כך,‬
‫הדבר הכי טוב לעשות הוא להתמקד במשהו,‬
‫למצוא את הדבר הבא שנמצא בכיוון הנכון,‬
‫להגיע אליו, ואז לעשות את זה שוב.‬
‫נצטרך להתמקם ביחס למפל כדי להצליח.‬
‫אפשר לשמוע אותו משמאלנו.‬
‫אז ערוץ המפל עובר כאן.‬
‫כן.‬ ‫-לכי לשם,‬
‫ואני אבדוק את המיקום ואתן לך עץ.‬ ‫-בסדר.‬
‫כדי לנווט בטבע, יש לקבוע נקודת ציון‬
‫ולהיצמד אליה.‬
‫אני לא רואה אותך.‬
‫אבל ביער הסבוך הזה, המדידה עלולה להטעות.‬
‫תישארי שם. אל תזוזי.‬
‫יש כאן שביל.‬
‫אי אפשר להיצמד לשבילים כשמשתמשים במצפן.‬
‫אמרתי שעלינו למצוא נקודת ציון...‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל גם לבחור בדרך הכי פחות קשה.‬
‫אם סוטים, המדידה לא תועיל יותר. אז זה...‬
‫זה ה-201 שלנו?‬ ‫-זה ה-201 שלנו.‬
‫זה נראה ממש רחוק.‬
‫את רואה את העץ המת?‬ ‫-כן.‬
‫תוכלי להתמקד בו‬ ‫ואני אבדוק איפה המזרח מכאן?‬
‫אלוהים, ה-201 הזה‬
‫נראה מימין.‬
‫הוא לא.‬ ‫-בסדר, אני סומכת עלייך.‬
‫יש לי...‬
‫אני מכוונת מזרחה.‬
‫אני צריכה רק למקם את זה במזרח...‬ ‫-כן.‬
‫וזה מראה לנו לאן ללכת.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫טוב, נלך לעץ המת ו...‬
‫שני הצוותים...‬ ‫-נמשיך משם.‬
‫בחרו בקיצורי דרך,‬
‫ולכן שניהם מתמודדים עם הלא נודע.‬
‫אני לא חושב שנוכל לעבור בהליכה.‬ ‫הוא בטח עמוק באמצע.‬
‫לפעמים זה יפעל לטובתם,‬
‫ולפעמים זה עלול להציב מכשולים‬ ‫שיחבלו בנתיב המהיר יותר לניצחון.‬
‫הוא רק הולך ומתרחב.‬ ‫-כן.‬
‫יש שם חצייה נוספת.‬ ‫-כן.‬
‫אתה רואה שהוא צר שם יותר?‬ ‫-כן.‬
‫חבורה של גברים שמהלכים בתחתונים.‬
‫כאן.‬ ‫-כן.‬
‫מה דעתכם?‬
‫זה משהו.‬
‫מגפיים ומכנסיים.‬
‫- טמפרטורת האוויר: מעלה וחצי -‬
‫- טמפרטורת המים: חמש מעלות -‬
‫מחכה לנו עוד אחת.‬
‫אלוהים.‬
‫לא חשים בכפות הרגליים כשחוצים במים.‬
‫הדבר היחיד שאפשר לחוש בו הוא‬
‫לחץ עמוק של כאב.‬
‫עמוק בסוליית כף הרגל,‬
‫תחושה עמומה של דקירות סכין.‬
‫זה נגע בבחורים.‬
‫זאת הדרך?‬
‫עכשיו כן.‬
‫לאיזה כיוון?‬
‫ישר, אני מניח.‬
‫ברגע שמתחייבים, אי אפשר לחזור.‬
‫אם עברת חצי מהדרך, מה תעשה? תחזור?‬
‫אתה ממשיך, גבר.‬
‫לעזאזל!‬
‫הלכו לי המגפיים.‬
‫כשחצינו את המים,‬
‫חשפנו את עצמנו למצב מסוכן של תת-חום.‬
‫אלוהים.‬
‫המגפיים שלי נרטבו.‬ ‫-זה היה האחרון?‬
‫לא, כנראה לא.‬
‫אף ששני הצוותים נעים במסלולים שונים,‬
‫וכל צוות בחר במסלול הרצוי לו,‬
‫הצוות הראשון שיטעה בשלב הזה במרוץ...‬
‫זה ההר שלנו.‬ ‫-יהיה בעמדת נחיתות משמעותית.‬
‫כן.‬ ‫-התרחקנו יותר מדי.‬
‫אנחנו כאן.‬
‫אנחנו צריכות ללכת עוד קצת לשם,‬
‫אחרת נגיע ישירות למפרץ הזה.‬
‫אסור להמשיך מזרחה יותר משהלכנו כבר.‬ ‫-לא.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫תראי את השביל הקטן והיפה הזה.‬ ‫בעקבות האייל.‬
‫היקום אומר, "בחרתן בדרך הנכונה."‬
‫עוד חצייה אחת.‬
‫עוד אחת, ניק.‬
‫אני בא.‬
‫אני די בטוח שזאת האחרונה. אני מקווה.‬
‫כמה עמוק?‬ ‫-עמוק.‬
‫זה עמוק.‬ ‫-זה ממש...‬
‫תראי.‬
‫מושלם.‬ ‫-זהו זה.‬
‫תודה, אייל, שהובלת אותנו.‬
‫זה הולך ומעמיק.‬
‫יש עוד אחת.‬
‫זה משגע.‬
‫אז הגענו לפסגה המחורבנת.‬
‫את יודעת.‬ ‫-כן.‬
‫אני רואה את המפרץ. אני רואה מים.‬
‫לעזאזל.‬
‫הרחקנו מדי מזרחה.‬
‫סטינו בהרבה. איפה ה-201?‬
‫לא, רואה את הקו שלי?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו אמורות לרדת לשם.‬
‫אז כשהגענו לפסגה,‬
‫שינינו קצת את המסלול.‬
‫שינינו את סימון המעלה בקצת.‬
‫אז ישירות למטה.‬
‫נחזור קצת לאחור כאן.‬
‫אבל היינו צריכות לעלות כדי לראות.‬
‫אז נלך ישירות למטה.‬
‫עמוק כאן עד המותניים.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה.‬
‫בכל אחד מהצוותים,‬ ‫החברים מסתדרים עד כה עם המכשולים שבחרו.‬
‫הצלחנו למצוא שבילי איילים,‬
‫שהסיטו אותנו קצת מהנתיב הישר.‬
‫ושני הצוותים במרוץ צמוד כרגע.‬
‫אבל אנחנו עדיין בטוחות בעצמנו.‬
‫ואנחנו עדיין בתנועה.‬ ‫-כן.‬
‫זה הדבר החשוב.‬ ‫-נכון.‬
‫אתה בסדר, ניק?‬
‫אני קופא. הפלתי מגף.‬
‫יש לנו עוד חצייה.‬
‫אני שומעת את המים.‬
‫אחרי שעברו את השטח הקשה‬ ‫ואת השינויים בגובה...‬
‫ואו.‬
‫בנות אלפא מוצאות את עצמן‬ ‫מול מכשול גדול ובלתי צפוי אף יותר.‬
‫זה המפרץ הראשון?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איך נעקוף אותו?‬
‫אם זה האגם, זאת הדרך הלא נכונה.‬
‫במפה לא מצוין שיש אגם בדרך.‬
‫לא, כתוב שזה מפרץ.‬
‫אלוהים, אמבר, אני חושבת שזה האגם.‬
‫למה את מפקפקת בעצמך?‬
‫כי יש לי תחושה לא טובה.‬
‫אנחנו לא כאן.‬
‫הנה רכס ההרים הגדול, מולנו.‬
‫כן.‬ ‫-אז אנחנו פונות לכאן.‬
‫אמבר וג'יל מקוות להגיע למפרץ הזה‬
‫וללכת לאורך החוף עד ליעד.‬
‫אבל הניווט ביער הסבוך‬
‫הוביל אותן לאגם הזה, הרחק מהמסלול.‬
‫אין כאן זרם.‬
‫ירדנו בצד הזה של ההר וסטינו לימין, נכון?‬
‫לא הלכנו מכאן.‬ ‫-אז אנחנו צריכות...‬
‫אנחנו באגם הזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫את סומכת עליי?‬ ‫-כן.‬
‫נלך לשם.‬ ‫-טוב.‬
‫ג'יל ואמבר פונות מזרחה‬ ‫כדי להקיף את האגם ולמצוא את קו החוף.‬
‫שאלוהים יעזור לנו.‬
‫זאת בסך הכול הליכה, ילדה. רק הליכה.‬
‫בעוד בנות אלפא מתמודדות עם מכשולי מים...‬
‫עכשיו צריך רק לשמור על הקצב.‬
‫חברי צ'רלי מבינים שקיצור הדרך שלהם‬
‫הציב בפניהם‬ ‫מכשולי מים רבים יותר משהם ציפו.‬
‫ידענו שיהיו מעברי מים שאנחנו לא רואים,‬
‫אבל לא ידעתי שהם יהיו‬ ‫עמוקים כל כך ורחוקים כל כך.‬
‫אז פחדנו מאוד מפני מה שיקרה‬
‫אם לא נצליח לחמם את עצמנו.‬
‫המגפיים שלי קפאו לגמרי.‬
‫אין לי תחושה בכלל.‬
‫לא.‬
‫שאלוהים יעזור לנו.‬
‫טוב. לא בזבזנו יותר מדי זמן.‬
‫זה לא היה בזבוז בכלל.‬
‫על אף הפיגור במרחק,‬
‫בנות אלפא יכולות לצמצם את הפער‬ ‫והמרוץ יהיה צמוד שוב.‬
‫אלוהים, האגם הזה גדול.‬
‫אבל רק אם המסלול של צ'רלי‬ ‫יחשוף הפתעות לא צפויות נוספות.‬
‫לא.‬ ‫-עוד חצייה מחורבנת.‬
‫לא שוב.‬
‫אולי הוא קפא כבר.‬
‫פול הוא גבר.‬
‫פול נכנס לקצב של...‬
‫"אני חייב לנצח בשביל הילדים שלי",‬ ‫ואני אוהב אותו מאוד על כך.‬
‫כן.‬ ‫-הוא חצה את המים מיד.‬
‫קדימה, ונכנס. ושוב.‬
‫הוא יודע מה צריך לעשות.‬ ‫-כן.‬
‫פול הכתיב את הקצב, וזה מה שהיינו צריכים‬ ‫כדי לעבור את הביצה ההיא.‬
‫כי ברוב המקומות, הבוץ הגיע לקרסוליים,‬
‫אז אתה מדשדש בקרקע רטובה כל הזמן.‬
‫לי קשה יותר כי הרגליים שלי קצרות יותר.‬
‫אני חושב שאם נשמור על הקצב הזה,‬
‫איש לא ישיג אותנו.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים, כמעט הקפנו את האגם.‬
‫זה קפוא!‬
‫הקפנו את האגם.‬
‫לא ידעתי שהאגם הזה כל כך גדול!‬
‫אני שונא את המגפיים שלך, ניק.‬ ‫-גם אני.‬
‫אתה צוחק? הם יקבלו את הביקורת‬ ‫הכי גרועה ב"אמזון" וב"קאבלס".‬
‫אקח אותם לצבא הישע,‬ ‫אשפוך עליהם דלק ואשרוף אותם.‬
‫וזה יהיה צילום הסיום.‬
‫"המגפיים האלו גרועים".‬
‫אם נלך משם, זה בקושי ק"מ וחצי.‬
‫אם נלך בכיוון השני,‬ ‫זה יהיה שלושה ק"מ. כפול.‬
‫טוב, אז נלך בדרך הקצרה יותר.‬
‫ונגיע ישירות למפרץ.‬
‫ניצמד לקו ההר.‬
‫בואי נלך, ילדה.‬ ‫-קדימה.‬
‫אתם יודעים מה הסימן הזה אומר?‬
‫צ'יק צ'ק, בן זונה.‬ ‫-קדימה לעבודה.‬
‫שקט, כלבה. קדימה.‬
‫אני הולך מכאן.‬ ‫-ישירות למים.‬
‫שני הצוותים מתקרבים לקו החוף,‬
‫וברגע שיגיעו אליו,‬ ‫יתחיל השלב האחרון של המרוץ.‬
‫אל תרוצי, ילדה.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-אנחנו צריכות להגיע לשם יחד, אז...‬
‫לא אעזוב אותך, אני מבטיחה.‬
‫בשלב הזה,‬ ‫שני הצוותים שווים במרוץ לקו הסיום.‬
‫כמעט הגענו לקו החוף.‬
‫כן, בסדר.‬
‫אז נמשיך ללכת מזרחה עד שנגיע לשם.‬ ‫-אני איתך.‬
‫אני רואה את המפרץ.‬
‫כן.‬
‫זהירות. את בסדר?‬ ‫-זה נשבר, כן.‬
‫ניק סטה מנתיב החיות כשהוא ראה את המפרץ.‬
‫נכון.‬
‫הוא התחיל לפלס דרך.‬
‫נהדר!‬
‫כן!‬
‫בחיי.‬
‫לעזאזל, ניק.‬
‫מצטער, אחי.‬
‫תודה.‬
‫זהירות על העיניים.‬
‫ברגע שנגיע לכאן,‬
‫נוכל ללכת על קו החוף עד הסוף.‬
‫כן, אנחנו יורדים עכשיו.‬
‫תקשיבי.‬
‫את שומעת?‬ ‫-כן.‬
‫נלך ישירות לשם.‬
‫כן, מותק. זהו זה.‬
‫תרגיע, ניק. עברנו רק חצי מהדרך.‬
‫זהירות על הפנים.‬
‫אני רואה מים, ילדונת.‬
‫אלוהים, עברנו מרחק רציני.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫ואני מקווה שפיצינו על הזמן שאיבדנו‬
‫ולא איבדנו את היתרון שלנו.‬
‫כדי להגיע לשם,‬ ‫ואני יודעת שזה כל מה שעליי לעשות,‬
‫לשמר את היתרון...‬
‫הצלחנו.‬
‫עשינו את זה כבר.‬ ‫עכשיו צריך רק לעבוד פיזית.‬
‫מעכשיו זה יהיה קל, ילדה.‬
‫היינו צריכות רק להגיע לכאן,‬ ‫ועכשיו עלינו רק ללכת לאורך החוף.‬
‫ללכת מסביב, להקיף את המפרץ,‬
‫ולקטוף את הפרס.‬
‫קלי קלות.‬
‫כן, נכון.‬ ‫-זה רק עניין של מרחק.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫איפה הבחורים? איפה הבחורים האלו?‬
‫אני מקווה שמאחורינו.‬
‫כן, מותק. זהו זה!‬
‫כן.‬
‫נעבור מעל גזע העץ הזה.‬
‫הירכיים יכאבו לנו בעוד שעה.‬
‫פול כל כך קשוח.‬
‫עברנו את הנקודה ופול החל להאט קצת.‬
‫שמישהו אחר יוביל.‬
‫הביצה הזאת תכסח אותך.‬
‫כן. זה התיש אותי לגמרי.‬
‫להרים רגל, להוריד רגל.‬
‫החלפתי אותו, וזה בדיוק מה שהוא היה צריך.‬
‫הוא היה צריך שמישהו אחר‬ ‫יכתיב את הקצב באותו רגע.‬
‫עשינו טעות אמנם,‬
‫אבל לא חזרנו לאחור.‬
‫הלכנו...‬
‫כי קבעתי נקודות ציון.‬ ‫-כן.‬
‫וקבעתי זווית אזימוט לפני שיצאנו.‬
‫האם הם עשו את זה?‬
‫פול יודע איך לעשות את זה?‬
‫אני שורדת,‬
‫אבל לא הייתי שרדנית,‬
‫עד שפגשתי את ג'יל.‬
‫ועכשיו אני יכולה לעמוד לצדה של אישה קשוחה.‬
‫אני כל כך גאה בי.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫תגידי לי לשתוק אם יימאס לך לשמוע.‬
‫קרקע מחורבנת.‬
‫כן.‬ ‫-מסוכן ללכת עליה.‬
‫בצוות צ'רלי, פול החל לפגר.‬
‫ובאתגר האחרון הזה,‬
‫החוקים קובעים שהצוות כולו‬ ‫צריך לסיים יחד כדי לנצח.‬
‫אני לא יכול לדבר.‬
‫אנחנו מתקרבים ליעד,‬ ‫ועכשיו נתקלנו במכשולים קשים,‬
‫גזעים עצומים שיש לעבור מעליהם ומתחתם.‬
‫אתה צריך עזרה?‬ ‫-לא.‬
‫ואם אתכופף ואטפס כאן, אני עלול להתעלף.‬
‫אין מקום למחשבות, חוץ מ...‬
‫"האם אוכל להניח רגל אחר רגל,‬ ‫ואז לעשות את זה שוב?"‬
‫התחלתי לראות כתמים,‬
‫והפער בינינו הלך וגדל.‬
‫אם פול לא יוכל להמשיך,‬
‫שאר חבריו לצוות צ'רלי לא יוכלו גם.‬
‫אלי, תן לי כוח.‬
‫ג'יל, אני חושבת שאני רואה את קו הסיום.‬
‫טוב, תמשיכי לנשום.‬
‫אני לא רואה אף אחד.‬
‫מה המרחק...?‬ ‫-מאחור או מלפנים, אני לא רואה אף אחד.‬
‫הצלחנו להגיע לקו הסיום.‬
‫אמבר!‬
‫ג'יל!‬
‫אמבר!‬
‫ג'יל!‬
‫אמבר!‬
‫- קו הסיום -‬
‫אני מנסה לנשום, אבל הנשימה קצרה.‬
‫עד כדי כך קשה.‬
‫אני גמור.‬
‫אז עכשיו זה קטע מנטלי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-גמור.‬
‫קדימה, פול!‬
‫לעזאזל, מותק. אני חושב שהגענו.‬ ‫-כן.‬
‫אחי, זהו.‬ ‫-קדימה, פול!‬
‫קדימה, פול!‬
‫אני גמור.‬
‫קדימה! אני רואה משהו! קדימה!‬
‫בסדר.‬
‫אבל אני לא מחוסל.‬
‫חשתי פרץ קטן של אנרגיה.‬
‫התגברתי על הדחף לעצור. זה כל מה שהיה לי.‬
‫אני חושבת שזה הכיוון הנכון.‬
‫אנחנו הולכות בכיוון הנכון.‬
‫זה רק יהיה קל מכאן, ילדה, ונחזור הביתה.‬
‫נלך הביתה אחרי זה.‬
‫אני צריכה להיזהר עם הסלעים הגדולים האלו.‬
‫הם זזים ואני לא רוצה לעקם את הקרסול.‬
‫קדימה, פול.‬
‫בחיי, הירכיים שלי כואבות.‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה, פול.‬
‫הצלחנו! קדימה, פול!‬
‫אנחנו ננצח אותם.‬ ‫-כן, אנחנו חייבות.‬
‫לעזאזל עם העשב הזה.‬
‫אני לא אוהבת אותו.‬
‫כשראיתי שפול מתעכב,‬
‫ידעתי שהוא ממש מתקשה. אתה בסדר?‬
‫פול, אתה יכול, מותק.‬
‫וחשבתי, איך אסחב אותו?‬
‫אנחנו מסיימים חזק, אחי.‬
‫מסיימים חזק.‬
‫אלוהים. מה זה?‬
‫אני מרגישה את זה‬ ‫בשרירי הישבן והירכיים. מכאן.‬
‫אני חושב שזה אולי ביער.‬
‫אחרי 36 ימי הישרדות מפרכים,‬
‫שני הצוותים המותשים מתקרבים סוף סוף‬
‫לסיום המשחק‬
‫ולסיכוי לניצחון.‬
‫זה שם.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני רואה את זה.‬ ‫-אתה רואה?‬
‫אני חושבת שאני רואה‬ ‫שלושה אנשים עומדים על החוף.‬
‫כן!‬
‫תקריא את זה.‬
‫אני רוצה לשמוע.‬
‫כן!‬
‫לעזאזל.‬
‫עשינו כל מה שיכולנו.‬
‫צוות צ'רלי הגיע למשלוח האחרון,‬
‫ולמסר האחרון במשחק.‬
‫"לשרוד עם זרים...‬
‫"הוא המצב הקשה ביותר להתמודדות,‬
‫"לשקול נאמנות אל מול שימור עצמי."‬
‫אני חוזר הביתה.‬
‫"אנוכיות..."‬
‫היא הורסת את הרפסודה שלי.‬
‫"אל מול חוסר אנוכיות..."‬
‫אנג'י, כמעט הגעת!‬
‫"והרצון לנצח אל מול הרצון לוותר."‬
‫אלי, תן לי כוח.‬
‫"ההישרדות בקבוצה חושפת‬ ‫את התכונות האפלות ביותר שלנו.‬
‫"בגידה עשויה להעניק רווח אישי,‬
‫"ונאמנות עשויה לחשוף חולשה.‬
‫"אנחנו נוטים לאמץ את החזקים‬
‫"ולהטעות את החלשים,‬
‫"אבל רק כי זה משרת את המניעים שלנו.‬
‫"אבל במרדף אחר רווחים אישיים,‬ ‫נוצרים קשרים."‬
‫אני אוהב אתכם.‬
‫"חברי צוות נהפכים‬ ‫פחות למכשול ויותר להכרח."‬
‫אתה יכול, מותק.‬
‫"אנחנו זקוקים זה לזה‬ ‫לביטחון רגשי ולתמיכה פיזית.‬
‫"המניעים שלנו נשארים אנוכיים אולי,‬ ‫אבל הדרך להצלחה‬
‫"תלויה ביכולות של הסובבים אותנו‬ ‫ובחברות איתם.‬
‫"המסע שלכם מסתיים כאן.‬
‫"הצלחתם לגבור על כל השאר.‬
‫"איחולים."‬
‫כן, אחי!‬
‫האדם הראשון שאתקשר אליו הוא אחותי,‬
‫כי אחותי תמכה בי כספית‬ ‫כדי לבוא לכאן, כי לא היה לי די כסף.‬
‫אני אוהב אתכם.‬
‫וחשבתי עלייך כל הזמן כמעט.‬
‫הצלחנו.‬
‫הבהלנו אותך, גבר.‬
‫כן. עשיתי את זה.‬
‫התפללתי בכל צעד, ולא הייתי מצליח‬
‫בלי זה.‬
‫התפללתי לאלוהים שייתן לנו כוח להמשיך,‬
‫ולהראות לנו את הדרך,‬
‫ולהגן על כולם, משני הצדדים,‬ ‫בשני הצוותים, להגן על כולם,‬
‫אבל להעניק לנו יתרון, והנה אנחנו.‬
‫אף פעם לא היה לי מספיק לקרב כסף.‬
‫כן, קרב כסף!‬ ‫-בחיים.‬
‫לא.‬
‫אוכל לכסות חובות.‬
‫אוכל להקים משפחה.‬
‫זה הדבר הכי משמעותי. בגלל זה אני כאן.‬
‫אני אוהב אתכם.‬ ‫-כן!‬
‫זה הטרמפ שלנו הביתה. כן!‬
‫אלוהים, היינו כל כך קרובות..‬
‫תביטי בי.‬
‫זה בסדר מבחינתי.‬
‫הגענו עד לפה לפחות. נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אני יודעת שהכסף חסר חשיבות,‬
‫אבל...‬
‫אלוהים.‬
‫היינו בעמדה נחותה.‬
‫אלו שבעמדה הנחותה אמורים לנצח, לא?‬
‫אבל זה קורה רק בסרטים.‬
‫ואלו החיים האמיתיים.‬
‫אני מבולבלת.‬
‫היקום אמר לנו שאנחנו...‬
‫שאנחנו נצליח.‬
‫ו...‬ ‫-שזה הרגע שלנו.‬
‫כן.‬
‫אפשר לשאול אותי היום,‬
‫אפשר לשאול אותי מחר.‬
‫אפשר לשאול אותי בעוד 20 שנה.‬
‫תמיד אגיד שכן, תמיד אבחר בה.‬
‫לא אכפת לי בכלל מהכסף, רציתי רק לנצח.‬
‫רציתי רק להיות מספיק טובה.‬
‫את מספיק טובה, ילדונת.‬
‫פעם ראשונה במסוק.‬
‫בקושי נשאר לי כוח להיכנס.‬
‫בחורים, זאת הייתה החוויה הכי טובה בחיי,‬
‫מלבד לידת הילדים שלי.‬
‫המון רגשות שמציפים.‬
‫זה מדהים, גבר. מי זוכה להזדמנות כזאת?‬
‫תראו איפה אנחנו.‬
‫ברכות, נערי צ'רלי!‬
‫ברכותיי, בחורים.‬
‫כן!‬
‫אבחר בך על פני כסף, תמיד.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬