Тобі відома пропозиція. Це найшвидший фінал.
Що ти думаєш?
Правда у тому, що тут буде ще кілька переможених.
Що ми хочемо бачити тебе тут.
А ви зможете утримати команду разом.
-Слухай, ось воно. Вибачте. -Вірність збережена.
Я сиджу між двома останніми командами.
Шанс виграти цю гру дорівнює 50 до 50.
Ти не думаєш, що я знаю, що ви намагаєтеся відтяти голову змії.
Я знаю, що ви намагаєтеся забрати їхню міць.
Ми граємо у гру.
Я не піду, не вигравши цю гру.
Але Ембер теж заслуговує на перемогу.
Думаю, дебати закінчено. Пропозиція тут.
Ми з Ембер міцно пов'язані.
Ми це розуміємо. Це так само, як і ми тут.
Вирішуй сьогодні, Джил.
-Я не залишу її. -Ти її не залишиш?
-Я не залишу її. -Гаразд.
Ну, досить справедливо. Побачимося у кінці.
Ніхто не ставитиме мені ультиматуми.
-Добре. -Це не перемовини.
По-вашому я маю обирати за вашими правилами.
-Ей, це нічого. Це добре. -Так, це добре.
Я в цій грі така сама, як і ви.
І ви не матимете мене за якусь покірну сучку.
-Тобто-- -Досить. Ходімо.
Що ж, тепер гра недружня.
Не уявляю, як можна так любити Ембер.
-Може, вона навіжена. -Вона навіжена, як біс.
Ми вже обговорювали це.
-Вона була готова кинути Ембер. -Так.
«Я йду».
І вона знала, що так вона лишає Ембер. «Я йду».
Що за магічна штука там відбулася?
Думаю, вона брехала весь час.
Божевільна, друже.
16 ВОВКІВ-ОДИНАКІВ
6 ВОВКІВ-ОДИНАКІВ
ЕМБЕР ТАБІР «АЛЬФА»
ДЖИЛ ТАБІР «АЛЬФА»
ДЖАСТІН ТАБІР «АЛЬФА»
ЛІ ТАБІР «АЛЬФА» - ВИБУВ
ВСТАНОВЛЮЮТЬ ВЛАСНІ ПРАВИЛА
БРАЙАН ТАБІР «БРАВО» - ВИБУВ
КОРІ ТАБІР «БРАВО» - ВИБУВ
ХАВ'ЄР ТАБІР «БРАВО» - ВИБУВ
ТІМ ТАБІР «БРАВО» - ВИБУВ
ГРА НА ВИЖИВАННЯ
АНДРЕА ТАБІР «ЧАРЛІ» - ВИБУЛА
ЕНДЖИ ТАБІР «ЧАРЛІ» - ВИБУЛА
НІК ТАБІР «ЧАРЛІ»
СЕТ ТАБІР «ЧАРЛІ»
ЛИШЕ ОДНА КОМАНДА ЗМОЖЕ ВИЖИТИ
ДОН ТАБІР «ДЕЛЬТА» - ВИБУЛА
ДЖОЕЛ ТАБІР «ДЕЛЬТА» - ВИБУВ
ДЖОРДАН ТАБІР «ДЕЛЬТА» - ВИБУВ
ПОЛ ТАБІР «ДЕЛЬТА» - ТАБІР «ЧАРЛІ»
Я тут, щоб грати. Я тут, щоб виграти.
8:15 РАНКУ - ДЕНЬ 26 ХМАРНО - ТЕМПЕРАТУРА 33°
Отже, я побачила Пола і Сета.
Вони підійшли і сказали: «Ей, повернеш нам ту стрілу?»
А там була ця записка.
Ого.
І в ній просто написано:
«Джил, ти нам потрібна. Скінчимо це сьогодні».
Все з великої і підкреслено.
Знак грошей плюс дім.
Вони думають, що вони ще найсильніші.
Так.
Поки я тут, вони, очевидно,
не зможуть перемогти, і вони це знають.
Тож в загальному вони такі:
«Без тебе вони не виживуть. Залиш їх, і ми покінчимо з цим».
І я вийшла з себе. Навмисно.
Це не були емоції. Я зробила це навмисно.
Так.
Я не параноїк, але я не дуже легко довіряю людям.
Я їм сказала: «Як ви смієте просити мене покинути своїх вірних союзників».
-Так. -А що я з цього отримую?
Вони такі: «Ти переможеш».
А я така: «Так, твоя чесність непорушена, а я маю вигляд лайна».
-Не думаю. -Так.
Не певен, що вірю її історії.
Вона справді вперше говорила з «Чарлі» про перехід туди?
Не знаю.
І я почала уходити.
А вони починають кричати: «Ні, вертайся. Вертайся».
Люди можуть казати одне, а робити інше.
-Вони мали надію-- -Що я просто покину судно.
-Щоб здобути легку перемогу і вихід. -Так, вони намагалися обдурити.
Ти не знаєш, як все піде.
Гадаю, ми взнаємо.
Їм треба більше їжі, ніж нам.
Більше?
Три великі чоловіки проти маленької людини і... Не буквально.
Гадаю, це буквально. Ти маленький, але не умовно. Ось так.
І дві маленькі жінки. Нам не потрібно стільки їжі, як їм.
Ні. Піду візьму колоду. Я повернуся і візьмуся за роботу.
Дещо, що треба зробити сьогодні.
Ця зустріч з «Чарлі»
ніби перенесла мене у нову реальність.
Я мушу...
Мушу зробити це у жорсткий спосіб.
Джил, сьогодні вранці я бачила, як ти говорила з «Чарлі».
Я захвилювалася.
У нас є план на три тижні.
І думаю, що те, що я щойно тобі сказала, має показати тобі,
що я хочу поставити своє життя на кін в цій грі заради тебе.
Я не хочу здатися ненависницею: це від душі.
Я щойно довела і доведу це тобі.
Я на 100%.
Не сумнівайся в моїй вірності.
Добре?
Добре. Я вірю тобі.
Твоє серце завжди було відкрито мені.
-Згідно плану. -Згідно плану.
Згідно плану.
На іншому березі команда «Чарлі» обговорює рішення Джил
залишитися з «Альфою».
Мене злить її впертість.
Ти знаєш, що запуск ракети Енджи їх підбадьорив.
Вона весь час брехала.
Так.
Вона хотіла більше часу тому, що вони збиралися схитрувати.
Кажу вам зараз, що я нікуди не йду.
-Ні, абсолютно ні. -Я теж.
У нас був план перевести Джил сюди і покінчити з цим.
Тобто ми їх перечекаємо.
Але, гадаю, що тепер цього не станеться.
Якщо хочете, можна вийти на Джастіна.
Це буде ляпасом для неї,
а для нас прибавкою робочої сили.
Ми скажемо: «Ей, ми обговорювали це з нею два тижні
і для тебе у нас та ж пропозиція».
Вона була б зла, якби ми взяли Джастіна.
А тим часом на іншому березі Неки,
поки Джастін шукає вверх по річці сухі дрова,
у таборі «Альфа»...
Ого.
...Джил і Ембер взнають, що їхній запас риби...
О чорт.
...зникає швидше, ніж очікувалося.
Я помітила, що наша рибна заначка
зменшується швидше, ніж мала це робити.
Вона зникла.
Я не знаю куди.
Джастін останнім часом знервований.
Голод робить з тобою щось божевільне, так?
Я думаю, що Джастін,
його поведінка останнім часом,
не мають багато схожого з тим Джастіном, з яким ми починали цю гру.
Бували часи, коли він брав більше, ніж свою частку.
Це додало недовіри між нами і ним.
Минулого вечора ми вже повечеряли.
Я сказала, що вся ця риба піде у мішок на дворі.
-Не давши навіть закінчити речення. -З реченням.
Він такий...
Знімає шматки і кладе їх собі під коліна,
як дитина, яка намагається викрасти цукерку перед вечерею.
Я просто боюся, що ця гра зламала Джастіна.
Усе було так.
Так. Я така...
«Що? Що ти робиш, брате? Чому?»
Ми тебе побачимо.
Він не той Джастін, з яким ми починали гру.
Розділімо їх.
Ти сама дбаєш про свої речі.
Таким чином ти відповідаєш за контроль над своєю порцією.
Ей! Тікай звідти!
Зі швидким наближенням зими захист їхніх запасів їжі...
Ось він.
...стає таким самим важливим, як і їх нормування.
До нас вдерлася зграя куниць.
Я бачу тебе.
Я граю, щоб перемогти.
Ти гівнюк.
Щоб довести справу до кінця, треба захистити все.
Не влучила.
Пахне рибою.
Не дивно, що він його їв.
Ей! Тікай звідти!
На 26-ий день перебування гравців у дикій місцині
захід знову приносить із собою на острів мінусові температури.
На світанку з табору «Альфа»
на ранкову годівлю вирушають Джил і Ембер,
поки Джастін стає другим гравцем, кому недавній надлишок риби
приніс непередбачувані наслідки.
Що ж,
мені треба випорожнитися.
Вранці мене нудило. Мені стало погано.
Тож я просто лежав там і думав: «Може, це просто тимчасово«.
Тепер мені здається, що мене від лосося нудить.
З обох боків.
День за днем кожен виклик дається все важче.
Спершу зловити всього того великого лосося,
після того як голодував багато днів,
це було просто величезним благословенням.
Вчора мені було трохи зле.
Риб'ячий жир призводить до розладу мою травну систему.
Однак зараз мене починає не лише нудити,
але й колоти, і вивертати.
Але, на жаль, напруга
у таборі «Альфа» зростає.
Здається, що щось не так.
Дівчата пішли збирати їжу.
Я хотів піти з ними, але мене природа покликала.
Я не знаю цих дівчат.
Вони обидві дуже часто розмовляють окремо між собою і шепочуться.
Я не параноїк, але, схоже, вони говорять за моєю спиною.
Одної ночі був випадок, коли вони шепотілися.
Вони думають, що я хочу їхню рибу, або вони недостатньо її нормують.
Мені не треба пхатися в їхні справи. Мені не треба нічого їхнього.
Їм здається, що мені не можна вірити.
І я не розумію чому.
Я навіть не хочу свою заначку.
Лише у випадку, якщо він достатньо розумний,
щоб простежити за нами і підслухати,
може, говоритимемо трохи тихіше.
У тисячі триста метрах вверх за течією...
Я не довіряю йому щодо їжі.
-Я йому геть не вірю. -Ні. Я більше не вірю його словам.
Ніколи не думала, що він почне красти нашу їжу.
За останній тиждень було багато речей, які показали,
що Джастін не заслуговує на довіру.
Як би тупо це не звучало,
але вчора ввечері він пукнув.
Ми почали сміятися і сказали:
«Боже, як же огидно смердить».
А він каже: «Це був не я».
Щось мені підказує, що я маю хвилюватися щодо Джастіна.
Тож він пукнув, і замість того, щоб визнати це,
він сказав, що то було за день до того.
-Він каже: «Це від учора». -«Застряг у мішку».
«Застряг у моєму спальнику від учора».
Моє чуття ніколи не бреше.
Але мені був потрібен...
Мені потрібен був беззаперечний доказ.
Тож я влаштувала йому тест.
Краще нічого не чіпати, коли вернемося.
Я взнаю. У мене є своя пастка.
Тому вранці Джил влаштувала пастку.
Ми пішли назбирати трохи їжі.
Вона виставила сумку, де сховала свої порції,
і показала мені, як вона загорнула їх у свої рукавички і капелюх.
Щоб побачити, чи він не лазитиме в її сумці.
Поки що це була лише маленька брехня, яка, можливо, нічого не значить,
а, може, він каже правду.
Цього ранку навмисно влаштуй пастку.
Побачимо.
У таборі «Чарлі» на іншому боці Неки
Сет і Пол готуються збирати дані по «Альфі»,
оскільки обдумують наступний крок своєї команди.
Хочеш піти до місця і глянути, чи знайдемо когось?
Почнімо щось робити.
Зробімо це.
Нам потрібні дані про них.
Сьогодні вранці ми ходили до місця,
просто щоб поспостерігати за табором «Альфа»
і зібрати інформацію.
Де Джастін?
І, може, якщо пощастить, ми отримаємо нагоду
поговорити з Джастіном про перехід до команди «Чарлі».
-Ось там. -Так.
Думаю, він хоче полагодити пліт.
Вернувшись у «Альфу», коли «Чарлі» вели спостереження,
Джил і Ембер виявляють, що брезент
і акуратно розташована Джил сумка, — зрушені.
Я клала свої рукавиці навхрест.
Кажу тобі, мільйон відсотків,
що я ставила ту сумку.
Коли ми повернулися, те, як все було складене,
було навіть віддалено не схоже на те, яким ми його залишали.
Ти підтримуєш мене і кажеш: «Я теж це бачила, Джастіне».
Ти б не лишила її відкритою таким чином.
Ця людина, якій я довіряла,
як і багатьом іншим у житті,
зрадила мене.
-Хочеш зачекати, поки він прийде сюди? -Ні.
Ми влаштували тобі тест, і ти провалився, друже.
-Друже. -Що?
-Ми тепер навіть не можемо лишати табір? -Чому?
Я знаю: ти лазив у мою сумку.
-Я не лазив у неї. -Так, лазив.
Вона поклала сумку певним чином.
Нас не було п'ять хвилин.
Я не порпався у твоїх речах.
Я перекладав речі, так, але я не порпався у ваших речах.
Ти брехун.
-Байдуже. -Ти брехун.
Вони обидві застали мене зненацька,
звинувачуючи в тому, що є просто неправдою.
Думаєте, що я б лазив у ваших речах?
-Жартуєте? -Ти лазив. Ми все підготували.
Ти виниш мене у тому, що є лише у твоїй уяві.
Ти дивишся на мене як на загрозу.
-Я намагаюся зробити-- -Ти нам не загрожуєш.
Ми стурбовані, що втратимо їжу
а ти продуєш гру за нас трьох.
-Думаєш, я заберу твою їжу? -Так.
Я навіть не хочу їсти цю рибу.
Хочеш, я дещо тобі скажу?
У мене... У мене сталася екстрена ситуація.
Мені довелося сильно обісратися, і я наклав у штани.
Мені довелося змінити білизну. Вона висить там.
-Ось там, гляньте. -Добре.
Бо у мене стався клятий нещасний випадок. Я одягнув білизну Лі.
Я розкидав речі, намагаючись дістатися лісу,
щоб не обісрати свої штани.
Я драпав і побачив, що збив твій капелюх і рукавиці.
Поклав їх назад. Не знаю, як вони лежали.
Враховуючи свій досвід, я розумію,
що щоб приховати свою надзвичайну брехню, треба вигадати найнадзвичайнішу історію
з усіх можливих.
Ми не можемо тобі довіряти.
-Ти брешеш нам прямо в очі. -Ні, не брешу.
Ти вчора пукнув?
Так. Ну, раз, так.
-Чому ти збрехав? -Я не брехав.
Вчора вночі ти казав, що це не ти!
Я цього не казав.
Голод і виснаження по-різному впливають на людей.
Вони виснажували його.
-Твоя брехня безглузда. -Я не брешу.
Годі звати мене брехуном. Я не брехун і не брешу.
Я переклав спальники, щоб не було безладу.
-Я не знав, як це буде погано. -Не використовуй це як відмазку.
-Це не відмазка. -Так.
Ви звинувачуєте мене в тому, чого я не роблю. Мене це бісить.
Ого.
-Там точно є розбрат. -Авжеж.
Брехун і злодій — це брехун і злодій.
Було нормально, коли ти крав у інших людей.
Чому ми були такі тупі, думаючи, що з нами буде інакше?
Я хочу перемогти «Чарлі» так само, як і ви.
Проникнення в табір і захоплення мішків
для того робилося, щоб знищити іншу команду.
Не може бути, що мій розум так змінився, щоб зробити щось кепське
нашій команді і змусити її самознищитися.
Це було б самогубством.
Усе, що я зробив з «Дельтою»,
а саме проникнення в її табір,
увесь цей план обговорювали, обдумували ми всі,
але тоді, коли я вернувся з мішками,
і зараз, вночі, коли приходить мороз, ніхто не скаржиться.
Я не збираюся ставити під загрозу нашу перемогу
і наші шанси виграти цю гру
через якісь дурні пайки.
Я обіцяю вам.
Присягаєшся життям Джейли?
Я присягаюся життям доньки.
Ось яке значить для мене.
Я тут, щоб грати. Я тут, щоб виграти.
І мені байдуже, чиї почуття я ображаю.
Вони хочуть керувати мною і намагаються викинути. Ну, хай буде так.
Я зіграю у їхню гру.
Гадаєш, ми можемо продовжувати ось так утрьох?
Не знаю, чи у нас є вибір, як мені здається.
Якщо треба грати таким чином,
тоді треба серйозно поговорити з «Чарлі».
Відчайдушні часи, відчайдушні заходи.
Поки «Чарлі» продовжують спостереження за «Альфою»,
Джастін з'являється на іншому березі Неки.
У«Альфи» все було добре, вона процвітала,
і раптом мені здалося, що все різко погіршало.
Не знаю, чи була якась прихована хитрість, щоб викинути мене
чи змусити піти,
але я бачу чіткі ознаки, що насувається біда.
Може, вона хоче зменшити її до двох, щоб вони могли взяти мою їжу. Не знаю.
Тут точно є якийсь поштовх чи мотив.
Я у тій стадії, коли вже досить.
Ти не зробиш зі мною цього.
Я не терпітиму цього.
Що коїться?
Доброго ранку.
Нічка була холодна, чи не так?
Так, але в мене два мішка, брате.
Ось так.
Я хочу поговорити з вами усіма.
-Хочете почути правду, хлопці? -Так, авжеж.
Отже, річ у тім, що Джил намагається маніпулювати мною, щоб викинути.
Ембер ходить під нею.
Вона нічого не може вдіяти. Для неї Джил як Бог.
Зараз вони звинувачують мене у крадіжці їхньої їжі.
Їхній емоційний рівень зашкалює.
З такою хрінню я маю справу.
Джил — єдина з вашої групи, з ким ми контактували.
Тому ми приходили по Джил.
Після тієї витівки стало очевидно, що ми помилилися.
І ми маємо вибачитися за це перед тобою.
Ми хотіли б запросити тебе, якщо ти захочеш прийти.
Повна демократія і жодних суперечок.
Ви запрошуєте мене у «Чарлі»?
Боже, ти не в тому місці. Ходімо з нами. Покінчимо з цим.
Я приймаю запрошення.
Я переходжу у команду «Чарлі».
-Бо «Альфа» зменшується. -Чорт, так.
Зробімо це вже
Я точно був знервований і невпевнений.
Я не знав, яку відповідь вони дадуть.
Мене ніби позначили як злодія.
Але результат був саме тим, на який я сподівався.
Хороший вибір.
Намагайся не драматизувати. Ти не мусиш. Нехай самі взнають.
-Так, авжеж. -Змивайся звідти.
-Не бери до голови. -Чудово.
-Дякую, хлопці. -Так, брате.
Побачимося трохи більше, ніж за годину.
Так.
Найкращий варіант, ось він.
-Я радий, що це відбувається. -Так, авжеж.
Оскільки Джил і Ембер пішли годуватися,
у Джастіна лише трохи часу, щоб вернутися в «Альфу»,
забрати своє спорядження і втекти непоміченим.
З самого початку я хотів бути вірним «Альфі»,
доки вона не зрадила мені.
Я намагався підкоритися і дійти згоди з Джил, але з цим покінчено.
Нехай почнеться гра.
Наразі ми знаходимося тут вже тижні.
Усі втомлюються.
Зараз той етап, коли час підвищувати ставки.
Піддаймо трохи газу, щоб покінчити з усім цим.
Тому, коли я виходив з табору «Альфа», я вирішив влаштувати саботаж
і сподіваюся, що вони вибудуть.
Я не з тих, ким керують і над ким знущаються.
Джил і Ембер? Я навіть не хочу думати про них.
Я не емоційний. Все так, як є.
Я готовий виграти і поїхати додому.
Я сумую за своєю малою.
І щодня думаю про неї.
Сподіваюся, моя мала,
Я сподіваюся, що вона знає, що я не приїду, поки ми не виграємо.
Таке зобов'язання я взяв на себе.
Я шукав вихід, і їх існує два.
Один — піти. Я не втікач.
Інший вихід — побачити, що запропонують «Чарлі».
Я зовсім не почуваюся винним.
Після втечі Джастіна з «Альфи»,
Джил і Ембер вертаються і виявляють, що укриття пограбоване.
Який покидьок.
Ого. Ми знали, що йому не можна довіряти.
Пішов він. Щоб його чорт забрав за його довбане зло.
Він зняв дах з укриттів.
Він буквально збожеволів.
Він просто довбаний виродок.
Я розлючена.
-Замість того, щоб вчинити як чоловік... -Так.
...він ріже брезент
-і тікає, як боягуз. -Так.
Його когнітивний стан пошкоджений.
-Ні. -Він буквально зламався.
Здається, що я не робила тут інших помилок,
окрім як довіритися тому, кому було не варто.
Ми провели із ним місяць.
Знаєш, це не те щоб він зробив це лайно, будучи незнайомцем.
Ми прожили разом місяць.
Ми казали, що ми родина тут,
прямо навпроти цього укриття.
Він присягнувся життям своєї п'ятирічної доньки
і збрехав нам у вічі.
Усе, що ми зробили з «Дельтою», усе, що ми зробили з «Браво»,
усе, що ми припускали зробити з «Чарлі»,
ми робили разом як родина.
Якщо це не каже тобі, якою людиною є Джастін...
Я дійсно не думаю, що є щось іще, що я маю сказати.
Він чітко показав, що не має гідності.
Але він нас не зламав, і ми продовжуватимемо.
Прощавай, Джастіне.
Цього разу ми зробимо все краще, розумієш?
Це точно.
Мені вже ліпше, сподіваюся.
Мені вже легше, хоча я і не перетнув річку.
Після всього, що сталося у останні 24 години, я сповнений надії.
Мій розум і моє серце чекають на наступну еволюцію.
Я піду довгим шляхом і пройдуся зі своїм щасливим «я» навкруги.
Все, що треба вдіяти, щоб зробити роботу на цьому етапі.
Але який чудовий день для цього.
Що відбувається? Тут глибше?
У центрі досить мілко.
Навшпиньки, малий, навшпиньки.
Я щасливий. Зараз я на новій висоті.
Радий, що ти з нами. Дякую, що прийняли.
-Так. -Радий бути тут.
Я хочу подивитися тобі в очі. Без жартів, так?
Без довбаних жартів, друже.
Даю вам слово честі, як чоловік.
-Я з «Чарлі». -Ми тут жарти не жартуємо.
Гра скінчилася. Тепер ми їх просто зробимо.
Нам все одно треба заробити отвори.
Повернувшись у табір, Джил і Ембер ремонтують укриття,
поки нічна температура знову не впала нижче нуля.
Щоразу, як ми це робимо, ми робимо це краще.
Ми якось полагодимо стіну.
Поки що не знаю чим.
Джастін, речі, що він зробив, зрада, яку він скоїв,
будуть з ним до кінця його життя.
Тому що він у «Чарлі»...
Бо Джастін наплів їм якусь велику,
розумієте, симпатичну брехню з вечірки жалю,
а вони не знають, що він патологічний брехун,
і тому повірили йому.
Джастін вчинок був особистим.
Він перейшов межу.
Це не нормально.
Тому я прийняла рішення.
Я відправлю «Чарлі» повідомлення.
Я скажу їм правду, бо ти знаєш, що він не виказав їм честі.
Він не розуміє її значення.
«Доброго ранку, «Чарлі».
«Ми щиро сподіваємося, що у вас трьох все добре,
-але ви маєте знати факти». -Так.
«Після того, як ви прийняли Джастіна,
він вкрав спорядження, налетівши і зруйнувавши наш табір».
«А також він украв нашу їжу».
Як ми хочемо покінчити з цим?
У таку гру ви хочете грати?
За таким правилами ви хочете грати?
Він той, з ким ви хочете закінчити гру?
Ти принесла стрілу?
Так, і маленький прапор, який можна прикріпити до неї.
Гадаю, що це гарне послання,
після якого хід буде за ними.
Розкриє правду.
Їхня доля,
решта гри і те, як вона йде, тепер у їхніх руках.
Тепер ваш хід, «Чарлі».
Джастін засвоїть,
що свою сім'ю не можна зраджувати.
Не роби так із своєю сім'єю.
Тож я сиджу тут і чекаю на ракету.
Бо це єдине, на що він годиться.
Переклад субтитрів: Максим Шевчук