Det har gått 20 dager i det kalde Alaska.
Åtte spillere på tre lag gjenstår,
men Team Bravo er nå et enmannslag, noe som ikke er tillatt.
Så hvis Javier ikke kan bli med i et av de to andre lagene, er tiden hans omme.
Javiers siste innsats, slagene til en desperat mann.
- Tror du ikke han kommer? - Nei. Det ville vært ukyndig.
Det er ingen pengesum
som kan overbevise meg om å bli med i demongruppen.
Så hvis laget på andre siden av elva ikke tar meg imot...
...er tiden min omme.
Mens Javier tar den åtte kilometer lange turen rundt elven til Charlie,
benytter Team Alfa sjansen til å raide leiren hans.
Jeg kommer ikke til å føle meg skyldig, for denne fæle karen
trenger ikke å være på denne siden av øya vår lenger.
Vi vil ikke ha noe med ham å gjøre.
Hva ****?
Hvis folk ikke trodde han var psykopatisk før, så vil de det nå.
Han brente nettopp gapahuken sin, og det var ingen forsyninger.
Ingen vei tilbake.
Er han der inne? Kan vi være så heldige?
Paul og jeg har inngått en avtale med Operasjon Hoo-Hoo...
Hoo-Hoo.
Operasjon Hoo-Hoo.
...for å bli kvitt Delta og Bravo.
Og når det bare er to lag igjen, går vi tilbake til en respektfull kamp.
Charlie er dumme hvis de tar ham inn,
for deres gapahuk kan også bli påtent.
Men hvis, av en utrolig
ukyndig grunn, Charlie velger å ta inn Javier,
så kommer vi etter deg.
Du kødder ikke med Alpha.
Nå får vi bare vente på at den smålige personen
får kjenne på virkeligheten.
Det gode vil seire her. Det vil det.
Jeg kommer til laget med alle verktøyene Brian og jeg begynte med.
Jeg skal gi dem et tilbud de ikke kan nekte.
Hva skjer?
- Hva skjer? - Hva foregår?
Jeg heter Javier, og er fra Ohio.
Målet mitt nå er å sørge for at demongruppen ikke kan vinne dette.
Dere kjenner meg ikke, og jeg vet at dere er tette,
men jeg har kommet for å be.
Hvis dere vil ta meg inn på laget,
om det kun er for å la meg ta hevn og beseire dem,
fordi det var personlig.
De fikk min venn Brian til å dra. Og så stjal de ting fra leiren min.
Man står sterkere sammen.
Jeg vil bare at de skal bli beseiret.
Hvis dere ennå vil ha meg bort så skyter jeg blusset og lar dere vinne.
Men la meg bli med dere og beseire dem.
ÅTTE ENSOM ULV-SPILLERE
UTE
LAGER SINE EGNE REGLER
UTE
DEN ULTIMATE OVERLEVELSESKAMPEN
UTE
KUN ETT LAG KAN
UTE
Jeg er her for å spille og vinne.
Kan vi snakke litt?
- Er det greit? - Ja.
Gi oss to sekunder.
Ja.
- Du må være forsiktig med dette. - Hør her.
Jeg underviser i argumentasjon.
Det var det beste argumentet jeg har hørt.
Jeg støtter hva enn dere vil gjøre, men jeg vil ikke ta inn en ny dynamikk.
Med mindre det er sluttspill.
Vi så at han ikke lyver.
Dere så at han ikke lyver.
Jeg tar hatten av for Javier. Han er en overlever.
Men Jill og jeg dannet alliansen for å ta i stykker Delta og Bravo.
Så det er lojalitet der vi må tenke på.
Hodene våre er forskjellige steder.
Vi har beredskapsplaner for beredskapsplanene.
Hei, alt sammen.
Charlie Team har kommet til en avgjørelse.
Javier.
Greit, så.
Vi har snakket og synes det er så leit
at alt det skjedde med deg.
Vi vil ta hevn for deg
og Delta for det Alfa gjorde, og vi vil ikke at de skal vinne.
Men vi ønsker dessverre ikke å utvide campen vår.
Vi føler med ham. Vi vil gjerne hjelpe ham.
Vi vil ikke ta inn noen som kan irritere Team Alfa,
for vi vet hva det laget er i stand til,
og det kan bli stygt hvis vi tar med Javier.
Det blir et klart nei. Beklager.
Det er tøft.
- Beklager. Det er vi alle. - Ja. Greit.
Beklager at det er sånn.
Jeg synes det er kjipt. Virkelig.
Greit.
- Pass på dere selv. - Ha det godt.
- Lykke til. - Takk, Javier.
Jeg ville vinne dette på grunn av ferdigheter.
At jeg kunne overleve fra landet.
Men kanskje jeg var naiv.
Jeg kan tilbringe uker,
om ikke måneder,
på å revurdere dette i hodet mitt
og tenke at jeg kunne gjort noe annerledes.
Men jeg er ferdig med "hva om".
Det peneste blusset jeg har sett til nå.
Jeg kan dra i fred og vite at jeg kjempet hederlig, med respekt og rettferdighet.
Og dessverre er tiden min omme.
- Det var et godt valg. - Godt valg.
Vi har holdt oss til alle planene våre og det har gått i vår favør.
Vi kan ikke vakle.
La oss ta utstyret og gå inn igjen.
Etter 20 dager er det bare sju spillere
på to lag som er igjen i kampen.
Vet du noe om Jill?
Hun er utrolig sterk.
Hun ville vært et sterkt medlem. Virkelig.
Jeg er for det. Jeg vil gjøre det så rettferdig som mulig.
Nå som Delta og Bravo er borte,
tror jeg at jeg har en god plan for å dele Alfa og avslutte dette,
og det er Jill.
Hva om vi fikk bort Jill? Få dem til å lide?
- Om vi kunne fått tak i Jill... - Da er kampen over.
Det er game over.
- Vi kan dra hjem, spise burger, drikke øl. - Ja.
Jeg vet at Jill er den sterkeste på det laget.
Hun har egenskaper på lik linje med oss,
og det er definitivt en bonus å ha henne her.
Men hvis det betyr at vi kan avslutte kampen seirende
og dra hjem til familiene våre, så bør vi prøve å få det til.
Jeg støtter det.
Vi får se henne an i morgen, sakte.
- Sjakk, ikke dam. - Ja.
08:11 - DAG 22 OVERSKYET - TEMPERATUR 1.5°C
Noe spiste en stor krabbe. Se.
Det ser nydelig ut.
Den er tom.
Så Jill prøver å komme seg til den andre bredden.
Dette er vårt neste steg. Møte Jill.
- Ok. - Se hva hun tenker.
- Greit, jeg kommer tilbake. - Lykke til.
Flott.
Jeg prøver å komme tilbake før mørket, for jeg har ikke lys.
Jeg skal ha bål og mat klar når du kommer tilbake.
Selvsagt.
Paul og jeg har en plan om å møtes,
for vi har fullført oppdraget vårt om å bli kvitt Delta og Bravo.
Så nå må vi diskutere hvor vi tar det herfra.
Vi håper avtalen er trumfkortet vårt. Det er sluttspillet.
Men vi er ikke 100% avhengig av det.
Vi vil at det skal skje og forbereder oss på det motsatte.
- God morgen. - Hei, kompis.
Hvordan går det?
Greit, bare hyggelig. Vi ble kvitt Delta for dere.
Takk.
Jeg er temmelig sikker på at planen var
vi blir kvitt Bravo, dere blir kvitt Delta.
- Jeg visste ikke at det ville skje. - Det...
- Det ordnet seg. - Ja.
Vi måtte bare lene oss tilbake og se på. Dere tok helt av.
Nå er det neste sak.
- Ja. - Det er plass til deg hos oss.
Greit.
Hva tror du det vil gjøre for kampen?
- Det tar slutt, fort. - Ja.
Om du vil bli her i tre eller fire uker helt til noen sulter i hjel...
- Nei. - ...så kan vi spille dette ut.
Amber og jeg har en sterk union.
- Det er trist at det ikke er plass til... - En til.
Jeg har til og med gjort klar sengen din.
- Paul. - Jeg har det.
Det forkorter kampen.
Du kan gjøre det du vil, jeg får kjøpt et hus til barna mine.
- De har sine egne ting, men... - Jeg hater å gjøre det mot laget mitt.
Jeg forstår det.
- Jeg sier bare alternativene. - Jeg vet det. Jeg vil være der.
Jeg må tenke på meg selv.
Til syvende og sist vil jeg ha alle tre Alfaene mine på denne elvebredden,
som skriker seirende.
Men det skjer kanskje ikke slik.
Det er en nok en grunn til at jeg må holde Charlie-kortet nært.
Kjipt som det er så drar jeg ikke hjem uten en seier.
Hvorfor føler jeg at det gjør meg til en forræder?
Jeg forlot D uten å føle det. Jeg dro for en grunn.
Jøss.
Jeg må sette hjertet til side litt.
Og akkurat nå er det fortsatt ganske fylt med følelser.
Jeg må fjerne dem fra lignelsen for å ta avgjørelsen.
Alternativet er åpent.
Vi vil møte deg i morgen hvis du vil gjøre det.
Vi skal fortsatt spille rettferdig uansett.
Ja, vi også.
- Ok. - Jeg lovet det.
Jeg sier bare at det er en raskere måte å få gjort det på.
- Jeg vil komme tilbake i morgen. - Ok.
- Vi sees i morgen. - Vi sees i morgen.
Si til alle at jeg ser frem til å se dem.
- Vi sees. - Vi sees.
Paul og Jill har dratt tilbake til leirene sine.
Der er den.
Og Jills spillendrende moralske dilemma...
Herregud, er det endelig en leveranse?
...blir druknet av lyden av et helikopter.
- Det ser ut som en enda mindre pakke. - Ingen liker en liten pakke.
- Morsomt.
Dette fallet gir et risikabelt oppdrag med mulighet for belønning.
"Laks når gyteplassene. Finn innsjøen nord som har rikelig med fisk."
"Ta med så mange du kan for å sikre så mange fisk som mulig
før vinteren kommer."
"Matkilder avtar raskt."
Begge lagene har nå en håndfull agn
og koordinater til et fiskested som skal ha gytende ørret og stillehavslaks.
Med fiskesesongen snart omme
kan dette være deres siste sjanse til å fylle på protein
før vinteren kommer.
Det er bjørnen vår. Der er innsjøen vår.
Hvis de velger å ta dette oppdraget, må de bruke tid,
energi og dyrebare kalorier på en slitsom tur.
Mange kalorier.
Mye kalorier å brenne. Vi har ikke noe valg uten mat.
Fiskeferdighetene deres vil bli satt på prøve,
og det er stor mulighet for at de ikke fanger noe.
Men vi må kunne planlegge for suksess, for vinteren nærmer seg.
Vi kan bare forberede oss, og resten står fiskegudene for.
Ja.
Oppdraget starter i morgen...
- Vi får se. - Det er en innsjø i nord.
...som betyr at Jills planer om å møte Charlie,
og muligens befeste plassen sin på laget, må utsettes.
Det blir ansikt til ansikt med det andre laget.
Absolutt.
Veldig interessant.
For å garantere meg en seier, prøver jeg å gå over til Charlie.
Nå må alt det bli satt på vent.
La oss se på kartet. Har dere alle godbitene?
- Jepp. - Jepp.
Jeg er litt frustrert, for det er en konstant kamp
med å prøve å overleve og prøve å spille dette spillet,
fordi vi sulter.
Og nå er planen å slite oss ut på enda en tur.
Det er dag 23.
Jeg er **** så kald.
Team Charlie er på vei til koordinatene som kom i gårsdagens tilbud.
Pass på pinnene.
Skal jeg bryte de grenene?
Nei, jeg tror jeg klarer det.
Den fem kilometer lange turen er en trussel mot de kalorifattige kroppene,
uten løfter om belønning.
Jeg håper vi fanger fisk der borte, for jeg er i sultmodus.
Jeg tror jeg mister en halv kilo om dagen, så jeg prøver å begrense aktiviteten min.
Og risikoen mot belønningen ved å ta det energidykket er en skummel faktor.
Jesus Kristus.
- Jeg setter meg fast i alt sammen. - Fy ****.
I et annet område av kartet...
Vi skal spise godt i kveld.
...er Team Alfa på vei til det samme fiskestedet.
Steke fisk i kveld
Fy søren!
Herregud.
- Bjørnefotspor? - Ja.
Se så store de er!
Det er som å se et Sasquatch-fotspor.
En stor gutt.
- Eller jente. - Setter ting i et annet perspektiv.
Ja.
Vel, gutter og jenter, her er det.
Siden Team Charlie er de første som ankommer fiskestedet...
- La oss gjøre det. - Ja.
...har de første valg på hvor de vil fiske.
Vi må bare få litt protein og fett.
Jeg har ikke spist de tre-fire siste dagene.
Det tærer på oss alle. Kroppen vår spiser seg selv.
Men hvis det ender opp med at Jill ikke kommer
må vi være klare til å holde ute i ukevis.
Det er viktig å få tak i fisken.
Med bare et fiskesnøre og et par agn,
må de lære seg å tilpasse seg uten verktøyet de fleste fiskere stoler på.
Jeg lagde et par stenger og noen fiskekroker.
Så vi får se hvordan det går.
Jeg har en. Stor fisk, kom igjen.
Ta med nettet.
Herregud!
- Hent nettet. - Jeg tar den.
Den løsnet.
- Søren! - Kom den av?
Ja.
Denne ekspedisjonen er ikke bare en sjanse til å få tiltrengt protein
for å holde dem gående for vinteren...
Da har vi fått naboer på andre siden av bukten.
- Ja. - Her?
Charlie kom åpenbart før oss hit.
...er det en sjanse for de to gjenværende lagene å mingle
og evaluere konkurransen.
Vi kan vel sosialisere om vi vil, men kanskje vi bør fange masse fisk først?
- Ja. - Ja.
De skremmer fisken.
For langt.
De fanger ikke noe fisk.
Vi må bare være tålmodige. Fisken svømmer rundt i innsjøen.
Å, fisk! Hent nettet!
Jeg henter det.
Sier når du skal stoppe.
- Stopp. - Stopp.
****. Søren.
Landet.
Jeg var den første som fanget en fisk. Det var ikke den største, men den første.
- Jeg må kysse den. - Kyss den.
Å starte den morgenen med å se på Team Charlie der borte
fange den første fisken...
- Fisk. - ...og så den andre gjorde meg sint.
Nett!
- Ta ham! Få ham inn! - Du må dra ham opp!
- Baby! - Sånn.
Det er vondt å innrømme at Charlie kanskje er sterkere enn oss.
Ja!
Du tok henne.
Første fisk i Alaska.
Jeg har en.
Jeg må til sola.
- Ikke sant? Jeg venter på den. - Ja.
De er ikke i dette skyggefulle vannet.
-Å, fisk. - Fisk.
- Bare fortsett. - Har du den?
Du har ham.
- Vil du kysse ham? - Ja.
Baby, en til!
Gi meg babyen. Jeg elsker deg.
Vel...
Fått fisk, Justin?
Nei, ikke ennå.
Det er så dumt.
Dette utstyret suger.
Vi har ikke sol på vår side.
Jeg nekter å stå der og se på at noen andre gjør noe bedre enn meg.
Ingen gjør noe bedre enn meg.
Jeg kan ikke spille andremann.
Jeg har fisket i turneringer.
Sponset. Jeg har min egen båt.
Jeg skal få jobben gjort.
- Det rumler i magen min. - Fisken er snart ferdig.
Skal de kutte opp fisken nå?
Her. Det er nydelig.
Det var bra, ikke sant? Smøraktig.
Livet.
Jeg ville stappe hele greia i munnen.
Napp.
Ja da.
Ja.
Han stakk av.
- Jeg fikk deg uansett, bitch! - Ja!
Ja!
Å, ja!
Og så kom solen ut.
Ikke bare bokstavelig talt, men solen kom ut.
- De blir stadig større! - Ja!
En etter en. Stillehavslaks i fleng.
Jeg slaktet dem.
- Jeg er **** meg rå! - Ja.
Si det høyt!
- Jeg har en! - Har en her!
Sånn ja, jenta mi!
- Den er enorm! - Se på det, Amber!
Herregud!
Jeg fanget min første fisk.
Hallo. Jeg vil gjerne spise deg.
Episk.
Se på han!
- Ja da. - Herregud!
Solen går ned og minner lagene på at de må pakke sammen tingene
og gå den lange reisen tilbake til leiren før det blir mørkt.
Team Charlie fanget totalt 12 fisker,
for det meste bekkerøye mellom to og fire kilo.
En flott dag for begge lagene. Vi visste vi hadde mat da fisken kom.
Jeg skulle ønske det kunne fortsette.
Men den dagen er borte, og du må tenke strategisk.
For en utrolig dag.
Jill ville vært et flott medlem.
Hvis jeg drar til Charlie, kan jeg ta med fisken min og vinne.
Men det er mitt valg.
Det er mye på skuldrene mine nå.
Team Alfa fikk tre stillehavslaks, som hver veide mellom åtte og ni kilo.
Til slutt har begge lag fanget nok protein til å holde dem gående i en uke,
avhengig av hvordan de ivaretar og rasjonerer fisken.
- Deilig? - Deilig.
Team Alfa har returnert til leiren...
Laks i magen.
...og nyter allerede arbeidet sitt.
Jeg tror det er den du fanget.
Takk, du.
Tygg den opp.
Kulltenner og alt.
Det å vite at vi har fanget dette...
- Ja. - ...og at vi spiser.
- For en bragd. - Vi fortjente det.
- Vi fortjente det rettferdig. - Sånn er livet.
Hos Camp Charlie...
- Hvordan er det? - Dette er den beste fisken jeg har spist.
...er dagens fiskefangst er et stort løft for moralen og magen.
Kjempestolt av alle for å ha fanget fisk i dag.
Alle fisket minst én fisk.
I dag er den beste dagen i mitt liv, takket være dere.
- Ja, det var litt av en dag. - Sånn.
Det var en fin dag. Jeg er stolt av alle i dag.
- Stolt av deg. - Stolt av deg.
Alaska bistod.
Alaska vil bistå, og det har hun.
Vil dere si ha det?
- God natt. - Ha det.
Det er dag 24.
- Er du klar? - Ja.
Team Charlie bygger en røykovn med krabbefeller.
- Der? - Tror det.
På denne måten kan de røyke fisken og forlenge holdbarheten,
til det tar slutt.
- Flott. - Det funker.
- Bra for deg? - Elsker det.
Mens gårsdagens festmåltid har gitt de fleste en fornyet energikilde...
Å ****.
...har det hatt motsatt effekt på Angie.
Går det bra?
Jeg har så vondt.
Det gjør så vondt.
Da vi spiste i går kveld følte jeg at magen min bevegde seg rundt.
Jeg trodde jeg kom til å ha avføring, siden jeg har ikke hatt det på 24 dager.
Det var vondt hele natten og i morges ble det enda verre.
Si ifra hvis du trenger hjelp.
Angie er en kriger. Hun er tøff.
Vi har vært her i 24 dager og hun har ikke gått på do.
Det gjør så vondt.
Jeg hater å se deg ha det vondt.
Og i går spiste hun av gårde, og jeg tror det ble for mye på en gang.
Kan jeg gjøre noe?
Angies forstoppelse setter henne i fare for perforering,
en livstruende tilstand der tarmen får et hull
og det blir lekkasje som forurenser blodet.
Det skremmer meg nå, for jeg vil ikke dra.
Hun kan få septisk sjokk,
som kan forårsake organsvikt og til og med død.
Angie er tøff mentalt og emosjonelt.
Men hva kan du gjøre fysisk?
Ja.
På grunn av den klare faren ved Angies tilstand...
Nei.
...trer showets produsenter inn så hun kan bli medisinsk vurdert.
Du kommer tilbake. Det er bare en rask titt.
Tøm meg og la meg komme tilbake.
- Du må bli tatt vare på. - Trenger du hjelp opp?
Jeg er glad i dere. Ja.
Jeg vet ikke hva som skjer med hennes, og vi har ikke medisin her.
Det ville vært fælt om Angie ikke kommer tilbake.
Ok.
Jeg har bare så vondt.
Jeg må bare sjekkes og se hva som foregår.
Jeg er stolt uansett hva som skjer i dag, og jeg er glad for å være her.
- Glad i dere. - Glad i deg også.
- Vi sees straks. - Herregud.
Angie blir kjørt til en båt utenfor kysten.
Hvis hun klarer seg, vil hun få muligheten til å komme tilbake til laget sitt.
Men kampen fortsetter i mellomtiden.
Hun kommer tilbake.
Team Alfas siste utfordring er å sørge for at deres 30 kilo fisk ikke blir dårlig.
I dag er behandlingsdagen.
Så jeg lager et stativ for å røyke denne fisken.
For ellers mister vi alt.
Til frokost har vi god rogn.
- Hvordan smaker de? - Greit.
Ok, jeg gjør det.
Vi har all denne maten nå, men det har Team Charlie også.
Og det vil forlenge dette.
Ikke verst? Det er godt.
- Nei. - Smaker du næringsstoffene?
Det er en stemme i hodet mitt
som ber meg om å forlate Alfa og bli med Charlie.
Det ville vært hjerteskjærende, og en så tung skyldfølelse.
Men jeg ville vunnet, for jeg tror ikke at Alfa kan klare seg uten meg.
- Det funker vel? - Det funker.
- Vi får tenne på bålet og røyke fisk. - Ja.
Jeg er svært lykkelig i dag.
Å fange laks i går var fantastisk.
Det er en ny ferdighet jeg har fått på grunn av lagkameratene mine.
Hvis du lager et fuglerede går du opp i størrelse.
Ja.
Men vær tålmodig, ikke kvel den.
Jeg gjør det stadig.
Kunne jeg ha gjort denne opplevelsen på egen hånd?
Nei. Jeg er en tidligere heroinavhengig.
Jeg er en forbryter. Jeg er en overlevende.
Men jeg er ikke overlever,
før jeg møtte Jill.
Se på det bålet. Jeg er så stolt av deg!
Ja, jeg er så takknemlig for deg!
Jill har vært i førersetet hele tiden.
Og hennes vennskap og vår forbindelse
har antakelig vært en av de mest uventede velsignelsene
i denne opplevelsen til nå.
Jeg elsker når en plan fungerer.
Det ser fantastisk ut. Herregud.
Det er dag 25.
Team Charlie røykte fisken sin over natten og har nå en overflod av tørket ørret.
Vi må få tilbake jenta vår.
Jeg håper det ikke tar så lang tid.
Men moralen er lav,
ettersom de savner lagkameraten Angie.
Helikopter!
Lyden av et helikopter...
- Nei. - Herregud.
Det er ikke bra.
...indikerer nyheten de har ventet på.
Der er den.
Vanligvis skynder vi oss når vi hører et helikopter.
Men Angie er ute med legene, så det er bekymringsfullt.
Du får lese det.
- Det er håndskrevet. - Ja.
-Å, **** ta. - Søren.
"Først og fremst elsker jeg dere. Jeg kunne ikke hatt et bedre lag."
"Jeg er så beæret over å ha fanget så mange fisker med dere."
"Gi alt mot Alfa, aldri gi opp, og ta sjansen til å vinne."
"Skyt blusset mitt med stolthet."
Etter å ha blitt evaluert, ble det bestemt at Angie ikke skulle fortsette kampen.
- Det er kjipt. - Dette er farvel til Angie.
Jeg var veldig usikker på Angie da vi kom hit.
Men jeg tror ikke vi ville overlevd så mange dager uten henne.
Angie er som lillesøsteren vår. Hun er underholdende og stor i kjeften.
- Det var kjipt. - La oss hente den.
La oss skyte blusset.
- Jeg skyter den. - Jeg rører den ikke.
Ikke jeg heller.
På den ene siden er jeg så knust at jeg vil vinne det for henne
og ære hennes nærvær.
Og på den andre siden er det et vekkende slag,
for det kan skje med alle.
Et bluss ble skutt.
- Det gjorde det ikke. - Jo.
- Tuller du? - Noen fra Charlie ga seg.
En ned.
Du så et bluss?
Ja, akkurat nå. Røyken er fortsatt i lufta.
Det betyr at noen andre ga seg. Nå er det tre mot tre.
Jeg prøver bare å se hvor... Hvem...
- Ikke bekymre deg. - Utjevnet spillbrett!
Vi fikser dette. Du er med på laget.
Team Alfa!
Jeg følte at det ville skje.
Da hun sa at det hadde gått 24 dager...
All smerte som det er uutholdelig.
Ja, hun var en fighter.
Hun kom seg ut herfra. Hun vred seg en stund.
Angie ga alt siden første dag. Hvis noen fortjener å vinne var det henne.
Det beviser bare at alt kan skje,
og det å gi seg er en veldig ekte ting nå.
- Et stille øyeblikk for Angie? - Ja.
Vi føler på det.
Vi trenger mer enn fisk for å komme tilbake nå.
Vi vil avslutte dette, få pengene og dra tilbake til familiene våre.
- Glad i deg, Ange. - Glad i deg, Ange.
Vi må begynne å tenke på Jill-greia.
Vi sørger ennå over Angie,
men vi må snakke om å få henne hit fort og vise henne at vi kan forsørge.
Hun vet at et lag på fire er sterkere enn to.
Ja visst. Vi må ta kontakt så fort som mulig.
Når det gjelder Alfa tror jeg ikke at de holder ut så mye lenger
hvis vi tar en av lagkameratene deres.
Vi vil ta slangens hode, og forhåpentligvis lønner det seg.
Team Charlie har blitt enige om å fortsette rekrutteringen av Jill.
- Jeg kom på noe. - Hva da?
Nå må de finne ut hvordan de får oppmerksomheten hennes
uten å varsle de andre lagkameratene.
Flaskepost?
Hva med en lapp knyttet til en pil som vi skyter?
Enda bedre.
Jeg skyter den over elva.
Vi venter på lavvann, får oppmerksomheten hennes.
- Vi gjør det i morgen. - Tidlig, og hent blåskjell.
Jepp.
Det må være supertidlig, om de er ute.
Greit. Det er planen.
Greit, det er spillplanen.
Flammepil, som Robin Hood.
Begge lagene legger seg for kvelden.
For første gang siden uke én er spillbrettet helt jevn,
ettersom de to gjenværende lagene har like mange spillere.
Mens solen står opp på dag 26, gjør Team Charlie ferdig notatet til Jill.
Jeg ville sagt: "Ingenting har endret seg for oss. La oss gjøre det i dag."
Da vi fikk høre at Angie ikke fortsatte, var den neste logiske planen å ta Jill.
Jeg er nok den som har hatt minst kontakt med Jill,
men jeg stoler på laget mitt og magefølelsen dere.
Hvis hun jobber som de sier så er dette game, set, match.
Vi drar hjem.
Og vi vinner.
Det er billetten vår.
La oss gjøre det. Få det overstått.
Team Charlie drar til kysten for å se om de kan se Jill på andre siden av elva.
Se der borte.
Noen går fra leiren med pil og bue.
Ser ut som Justin.
Lavt. Rett under ham.
Ja, det er Justin.
Rett der.
Kom igjen, Katniss.
Hva i svarte?
- God morgen. - God morgen.
Kan du kaste pilen min tilbake?
Ja.
Jeg så Charlie nede på stranden.
Jeg har pilen din.
De skjøt en pil til min side med en liten lapp.
Den ble adressert til meg, og den lokket meg over til Charlie.
Bli med oss.
Jeg er i en vanskelig situasjon.
Vi vil ha en god samtale. Det er vanskelig på tvers av elva.
Stemmen din er på fult.
Skru den ned et par hakk.
Uvitende for Jill og Team Charlie
har alt oppstyret fått Ambers oppmerksomhet.
Men hun er over 300 meter unna, så det er vanskelig å høre hva de sier.
Charlie snakker med Jill.
Jeg vet ikke hva som foregår, men jeg føler at noe er i ferd med å skje.
Hvis du vil være her til desember så fortsetter vi å spille.
Det er det dummeste spørsmålet.
- Så kom over. - Hvem vil gjøre det?
Vi vinner dette. Stol på oss.
Vi har plass til deg.
- Dette er den raskeste slutten. -"Vi har plass."
La oss bare tenke på det en dag.
I dag er dagen, Jill.
De vil at jeg skal ta en avgjørelse på stedet.
Hva skal jeg gjøre nå?
Å ha Amber i blandingen har gjort meg vanskeligere.
- Dere ber meg om å bedra henne. - Vi vet at det ikke er en lett avgjørelse.
Jeg er så konfliktfylt.
Amber er åndesøsteren min,
og vi er som to tjuver på et marked.
Jeg må tro at Jill vil være lojal.
Men her er saken.
Jeg kom ikke hit for å få venner.
Bli med oss.
La oss dra hjem og se barna våre.
Jeg spiller for å vinne.
Hvis hun stikker meg i ryggen,
så blir det kamp.
Tekst: Håkon Jordheim