Det er 16. dag i Alaskas utilgivelige villmark,
og når temperaturen går ned mot -1°C
Hva søren?
Han stjal fra Joel og Dawn. De kan stjele fra oss.
De gjorde det ikke fordi vi er for nære.
...beviser Justins raid av Deltas kritiske ressurser...
- Herregud! - Herregud!
Hva skjedde?
...at Team Alfa er kampens største predator.
Vi har tre ekstra soveposer.
Hos Camp Delta...
Vi minsket rommet så det er mindre å varme.
...vurderer Joel og Dawn hva mangel på soveposer
betyr for overlevelsen deres.
Vet du hva?
- Hva? - Vi tenner på bålet.
Så tar vi seks, åtte steiner for å varme opp sengene før vi legger oss.
Sett deg foran bålet hvis du skjelver.
- Vi er vel her for å vinne? - Ja.
Lagene evaluerer hva spillets nye gang har å si for alle.
En leir ble angrepet.
Så nå
står Nick vakt
og alle tingene våre ligger inne.
Hvem er ute der?
Det er en måte å få ut et lag på.
De gjorde det som Navy SEAL. Under 30 minutter.
Det er sykt.
Takk til de som gjorde det, for nå gir de seg.
Du vet de kommer til å gå etter oss.
Pokker.
Jeg er så stressa nå som de tror at jeg er med dem.
At jeg hjalp dem med dette.
Jeg og Brian er uskyldige.
Ikke kødd med oss.
Jeg fikk litt panikk av å bare være på denne siden av vannet.
Jeg tenkte de ville tro vi var skyldige på grunn av forbindelse.
Brian, jeg har store nyheter.
- Du kommer ikke til å tro det. - Hva?
Jeg gikk og samlet blåskjell,
også ser jeg noe rabalder på andre siden av elva.
Justin gikk bort dit og stjal tre soveposer.
Herregud!
Hvem sine?
Dawn og Joel.
Herregud.
Det er overraskende.
Dette er ting jeg ikke kan mage.
Jeg ble kvalm av å bare høre om det.
Men.
Jeg liker ikke konkurranse for det får frem det verste i folk.
- Ja. - Se hva som skjedde.
De har blitt djevelske her ute.
Herregud.
Å stjele tingene og la dem ligge ut i kulden.
Du kan like godt drepe dem.
Det var ondskapsfullt. Som villhunder.
Gjør to uker i villmarken det med noen?
Kom de hit sånn?
De kom hit sånn.
Det er ikke noen skjulte særtrekk som kommer frem av denne opplevelsen.
Hvis du er sånn her, er du sånn i virkeligheten.
Penger er én ting, men jeg dør heller som en fattig mann
så lenge familien min vet at jeg døde en god mann.
- Ja. - Jeg kunne aldri gjort det mot en annen.
Herregud.
Jeg åpnet Pandoras eske.
De kommer ikke til å la oss vinne ved å bare leve her.
Jeg vet at jeg ikke kan stoppe det, men...
Jeg vil ikke være en del av det.
ELLEVE ENSOM ULV-SPILLERE
UTE
LAGER SINE EGNE REGLER
UTE
DEN ULTIMATE OVERLEVELSESKAMPEN
UTE
KUN ETT LAG KAN
UTE
Jeg er her for å spille og vinne.
20:52 - NATT 16 OVERSKYET - TEMPERATUR 0.5°C
Når temperaturen fortsetter å synke,
står Team Delta overfor livstruende forhold uten soveposer.
La oss varme opp magene våre.
Jeg er så kald.
- Disse varme steinene gjør underverker. - Ja.
- Trenger du mer? - Nei, det går bra for nå.
Jeg er nesten dekket.
Legg føttene under og legg presenningen over.
Om jeg kunne hoppet i soveposen min.
22:27- NATT 16 VIND 4 M/S - TEMPERATUR -1°C
Vi har ikke sluttet å skjelve.
Ja.
Elendig.
Vi trenger tepper.
Man kan ikke overleve i denne temperaturen.
Jeg er bekymret for hvor lenge vi holder ut.
Når du skjelver hele natten, bruker du all energien din
på å ikke dø av hypotermi.
Det er et flashback til de tre første nettene da vi gjorde dette,
men vi veide 10 kilo ekstra.
Fy søren.
Jeg vet ikke helt om vi kommer til å gjøre dette en natt til.
- Jeg vil ikke dra noe sted. - Ikke jeg heller.
Vi overlevde natten.
Herregud. Det føles ut som en seier.
- Ikke sant. Vi vant en kveld. - Vi vant!
- Det er morgen. - Jippi.
Den gikk godt under 0°C i natt.
- Og det frøs ute. - Veldig hard frost.
Av alle netter å ikke ha sovepose var dette den beste kvelden.
Det suger.
Jeg ble godt stekt av å sove i to soveposer.
Jeg svettet i natt.
- Kalde tær? Niks. - Nei.
De stjeler tingene deres og etterlater dem ute i den iskalde kulen uten noe.
Ingen folk fortjener en slik behandling.
07:55 - DAG 17 OVERSKYET - TEMPERATUR -2°C
Folk er så grådige
at de gjør alt mulig mot sin neste for å få penger.
Kjempe skittent, ikke bry seg om andre.
Det må stoppe på et tidspunkt.
Jeg er ikke villig til å gå så langt som de andre har.
Jeg kan ikke være med på denne grusomheten som foregår.
I dag bestemte jeg meg for å kaste inn håndkledet.
Jeg må bort herfra.
La oss kalle det en protest.
Jeg vil at folk skal vite at det finnes gode mennesker i verden.
Jeg kommer hjem.
Javier er typen
som ville prøvd å overbevise meg om å bli værende her for alltid.
Så jeg måtte stå opp ekstra tidlig for å flykte herfra uten Javier.
- Enda et bluss. - Jeg vil egentlig ikke heie.
Fy søren.
Jadda.
Steike.
Var ikke det et vakkert syn?
Hva synes dere?
- Jeg tror Brian trakk den. - Jeg tror Brian er borte.
Så det betyr at Javier er alene på Bravo.
Som betyr at han ikke kan fortsette med mindre han finner seg et lag,
eller banket på døra mi.
Javi er seig.
- Han kommer til slutten. - Ja.
Kanskje det å oppmuntre Brian til å legge fra seg moralene sine
var nok til å få ham til å si:
"Det er ikke verdt det, for jeg bryr meg om hva folk synes om meg hjemme."
Jeg tar et nødbluss til.
Hvordan tror du de klarer seg?
På nordbredden...
Perspektivet endrer seg fort.
...vurderer Delta hva et nødbluss over Bravo betyr.
Uten å trygle om å bli med hos Charlie eller Bravo
så er vårt eneste alternativ å...
- Bruke nødblusset? - Mer eller mindre.
Noe som suger.
Selv om Charlie ville slått seg sammen,
hvis det er avtalen på slutten av kampen, så kan vi ikke gjøre det til vår fordel.
Nei.
Paul er en hykler og en forræder. Så jeg stoler ikke på Team Charlie.
Jeg tror vi må gå for Bravo, for da er vi sterke.
Vi beholder avtalen med Charlie, for vi bruker vårt agn, vårt håndverk.
- Det er det jeg tenker. - Ja.
Da drar vi til dem ved lavvann.
- Gå og se om vi får tak i Javier og Brian. - Ja.
Javier våkner til lyden av et helikopter
for å hente verdifulle ressurser som kan ha blitt droppet.
Jeg vet ikke hvor Brian er.
Søren.
Se på det.
Bare en beskjed?
"Javier, jeg skjøt nødblusset og forlot konkurransen."
"Jeg kunne ikke lenger delta i en vanærekonkurranse."
"Det er klart at vinnerne vil være det laget
som gjør de mest grusomme tingene mot hverandre."
"Vi overlevde sammen fordi du delte din kunnskap med meg,
og jeg min tålmodighet med deg."
"Jeg glemmer aldri vår tid sammen, Brian."
Brian ***** meg og bestemte seg for å gi opp og skyte nødblusset.
Han dro på en så ræva måte.
Han kunne ha tatt meg i hånda og sagt farvel.
Pokker.
Jeg må le, for hvis jeg ikke lo,
hadde jeg sikkert skreket.
For det er vanære.
Gir du opp når det blir vanskelig?
Måten du viser dem og lærer dem på
er ved å kjempe edelt, og sørge for at de drittsekkene ikke vinner.
Se på meg.
Jeg kan leve her ute og overleve.
Vi kunne fullført dette, Brian.
Hei, Bravo!
Jøsses.
- Joel! - Er det deg, Brian?
Nei.
Er det Javier?
Brian er borte.
Er Brian også borte?
Ja.
Vi hadde ikke noe med dem å gjøre, så dere vet det.
Takk for det. Det har vært brutalt.
Har dere noen ekstra soveposer?
Vi har bare to,
Brian og min.
- Det gir mening. - Ja.
Det var det vi ville planlegge med deg. Vi lurer på om vi skal slå oss sammen.
Helt klart!
Det ville vært herlig.
Vår side eller din side?
Hva tenker dere?
Det går fint å komme til deg. Det eneste er naboene.
Jeg har en plan for det.
Kom hit, så får dere soveposene tilbake.
Veldig bra.
Klarer dere å komme hit?
- Vi skal prøve. - Jeg er her ved leiren.
Vi burde prøve å komme dit en av disse dagene.
Jeg venter på dere.
- Vi kommer. - Ok.
Veldig bra.
Virker som et mirakel.
Like etter at jeg fikk Brians brev,
mens jeg stirret ut i intet og lurte på hva søren jeg skal gjøre...
Joel og Dawn er sterke.
Vi skal slå oss sammen og vise de drittsekkene der borte
hvordan man vinner hederlig.
- I morgen tidlig, ved lavvann. - Greit.
- Nå begynner det å bli interessant. - Ja.
Mens Bravo og Delta er tvunget til å prioritere spillet,
holder Alfa seg beredt på det viktigste for å overleve.
- Jill er på oppdrag nå. - Bra.
- Hun er den beste bueskytteren her. - Ja.
Hun har fikset buen sin og øvd litt på skyting.
- Bra. - Vi har stelt i stand alt for henne.
Hun får tak i en hjort.
Alt har blitt endret de siste dagene.
Vi trenger mer kalorier.
Så jeg måtte ta buen og jakte på middag for laget.
Jeg begynner å merke sulten nå etter to uker.
Jeg har gått ned i vekt.
Jeg drar bort der ved vannet, til øya der vi fant krabbefellene,
går gjennom der, over...
Ja.
...og så rundt.
Så følger jeg kysten når jeg kommer dit.
Du klarer det.
- Jeg har vel ikke noe valg? - Nei.
Reis trygt.
Jill krysser elva ved lavvann,
og sikter mot den nye torvmyren langt unna Camp Alfa.
Oi.
Hva?
Hei!
- Paul, ikke sant? - Ja.
Ja? Jill.
- Står til? - Husker du meg?
Ja.
Godt å se deg. Du ser bra ut.
Så du er Delta?
Charlie.
Jeg startet på Delta, er Charlie nå.
Vi kan snakke om det senere.
Jeg vet ikke om du hørte bråket i dag, men jeg er litt forbeholden.
Vi har hatt litt oppstyr på vår side de to siste dagene.
- Vet du om blusset? - Ja.
- Vet du hvem det var? - Det var...
Det var ikke Joel og Dawn? Nick?
Jordan.
Jordan gikk ut som en helt etter at han besvimte.
Så Dawn og Joel er de eneste igjen i Delta?
Og i morges så vi plutselig Dawn rope på Javier.
Utifra det lille jeg hørte så antar jeg at de slår seg sammen med Bravo.
- Ja. - Hvorfor?
Noen kom inn i leiren deres og tok soveposene
og sikkert noe annet.
Så de har ingenting.
Og her er greia. Det var enten oss eller Alfa,
og det var ikke oss.
Jeg var på leiren min.
Du var nok det.
Og dere sniker dere som Navy SEAL.
De hadde 30 minutter på å komme seg inn og ut med det.
- Det var raskt og... - Imponerende?
Veldig.
Er du imponert?
Veldig imponert.
Vi har plass.
Hva med en allianse?
Tuller du?
Vi jobber sammen som to solide lag, Alpha og Charlie,
for å bli kvitt Delta og Bravo?
- Ja. - Du er fantastisk.
Dette er kult.
Dette er kult!
Sa jeg at dette er kult?
Paul og jeg har gått sammen.
Operasjon Hoo-Hoo.
Hoo-Hoo.
Vi har Operasjon Hoo-Hoo på gang.
Vi må fjerne to ulike lag.
Det er to lag på hver sin side av vannet som sliter med å overleve.
Bare fortsett å presse dem. Vi må jobbe sammen for å få det til.
Jeg tror vi har samme idé.
Han sier at han er ganske sikker på at han kan overbevise laget sitt.
Og når det bare er to lag igjen går vi tilbake til en respektfull kamp.
Jeg har spilt spillet siden første dag.
Jeg vet ikke. Hvordan håndterer vi dette?
Jeg tror dette er løsningen så lenge Jill vil spille rettferdig med Charlie.
Det er gnimerker overalt.
Slitasje mot bunnen av treet
kommer av hjort som gnir geviret for å markere territorium.
Det er gnimerker hver 5-6 meter.
Jill og Paul følger disse sporene for å spore bukken.
Det kommer til å komme en hind, og så en bukk etter hvert,
så vi må dele oss opp.
Greit. Da møtes vi her etter at oppdraget er fullført.
Ja.
Hoo-Hoo.
Jeg har halvannen time igjen
før jeg skal møtes på leiren.
Jeg skal prøve å få tak i et par ekorn for å unngå å dra hjem tomhendt.
Pokker!
Han er skadet.
Kom igjen, fall ned.
Der er skuddet.
Beklager.
Det er selvsagt litt bittersøtt for meg.
Jeg respekterer 1000% det livet jeg nettopp tok.
Jeg er så takknemlig for ham,
for i dag var sultsmertene så vonde, og jeg tenkte...
hvis du skal klare det...
Hvis vi skal gjøre dette, må du...
Hvis du skal vinne spillet må du gjøre alt det vanskelige.
Jill renser ekornet.
Hun fjerner skinnet,
bevarer de spiselige organene,
og passer på at hun ikke stikker tarmene eller blæren,
som vil ødelegge kjøttet.
Jeg føler jegerstoltheten.
Jeg har fortjent det jeg skal spise.
Med utfordringens første røde kjøtt...
Kom hjem, mammabjørn.
...bringer Jill viktige næringsstoffer
til et lag som har gått for et aggressivt spill.
Matlagingen er i gang.
Herregud. Har du?
- Ja. - Vil du hive inn denne også?
Ja.
- Ja. - Jeg beholdt halen hans.
- Ok. - Ja!
Vi legger den der.
- Ja. - Herregud, ja!
Hjertet, lungene og leveren er fortsatt der.
- Kok alt sammen. - Ja, kok alt sammen!
- Skal vi bare koke den? - Jeg vil steke den.
- Vil du ikke ha ekte kjøtt? - Vet du hva?
- Han lagde... - Et grillspyd?
Han lagde noen pinner i morges. Ja.
- Dere bare visste det. - Vi vet det.
Vi klarer å høste, Jill kan jakte.
Og Team Alfa kan infiltrere og demontere.
I dag er det en seier.
- Så... - Oi.
Trommevirvel.
Jeg så Paul jakte...
Ja vel.
Han sa at Javier har møtt med Delta, og de prøver å slå seg sammen.
For en interessant dag dette har vært!
Og han er Delta?
- Han er Charlie. - Er han Charlie?
- Hva? - Er han Charlie?
- Paul er Charlie. - Interessant.
Men jeg fikk Paul til å gå med på å slå oss sammen
på grunn av alt med Javier.
Alfa og Charlie slår seg sammen helt til Delta og Bravo er ute,
og så er det kamp.
- Vi spiller ikke skittent mot hverandre. - Ok.
- Siste sju... - Til de blir eliminert.
- ...ved å jobbe sammen. - Ok.
På tide å feire!
- Fest! - På tide å feire!
Fest!
12:38 - DAG 18 OVERSKYET - TEMPERATUR 1°C
Med en ny strategi mellom Jill og Paul,
retter Alfa seg mot sin nye nabo og mislykket alliert, Javier.
Joel!
- Ja. - Om du kommer deg til den øya
så møter jeg deg der så får vi byttet ting.
Greit.
Hvis Delta møter dem på øya kommer de alle til å være på den øya.
- Det gir oss litt tid. - Ok.
Hvis vi i det minste kan demontere noe, ta soveposen hans,
ta diverse verktøy, så vil det bli en ny utfordring.
- Ja. - Jeg vil at de skal se oss.
For da tenker de kanskje:
"De raidet leiren min. Jeg har kanskje ikke ly."
"La oss dra til Delta." Det får dem unna vår side av øya.
Jeg foreslår at vi lar dem se oss etter vi har tatt tingene.
Javi sa han hadde en plan. Vi flytter dit og hjelper ham.
Og så kan den ekte kampen begynne.
Pakk alt utstyret først.
Jeg tar utstyret, du tar presenningene.
Veldig bra.
Vi har tenkt til å flytte over elven i dag,
rive ned leiren og slå oss sammen med Bravo.
Rive ned Delta-telta.
Jeg tror Bravo har en veldig bra gapahuk.
Flatt underlag, beskyttet fra elementer, og jeg tror det vil medføre vår suksess.
Farvel, snille fort. Du har behandlet oss godt.
Å slå sammen leirer er alltid kjempegøy.
Jeg var litt spent da jeg våknet i dag
da jeg tenkte på at Joel og Dawn kommer over elven
for å bli med leiren min.
De led uten soveposer, og de klarte seg fortsatt.
De er harde.
Hva skal vi gjøre?
Vi vil ikke ha dem her.
Amber og jeg må finne våre egne strategier.
Hvordan skal vi hindre Delta i å komme? Hvordan får vi Javier ut av livet vårt?
Vi må bevokte våre egne saker når de alle er her. Det er tre mot tre.
Alfas strategi for å prøve å stoppe fusjonen mellom Bravo og Delta
resonnerer med Charlie,
som ser potensialet for å kontrollere hele kysten.
Hei, Charlie! Kan vi få hjelp til å legge inn flåten vår?
Jeg kan hjelpe.
- La oss gjøre det. - Ja.
Jeg tror Jill og Amber er redde nå.
For de vet at hvis de kommer hit, og vi lager et tremannslag, så er det over.
Vi må følge med på andre siden, for vi kan ikke bevege oss før dem.
- Ja. - Han blir varslet hvis vi beveger oss.
Sånn. Takk, bror.
Bravo skal uansett gå under.
Den leiren vil ikke eksistere etter i dag.
Greit.
- Takk for hjelpen. - Ja.
- Null stress. - Lykke til der borte.
Men vi må komme oss bort dit så vi kan bli kvitt A.
Oppmerksomme på begrensningene av flåtene deres...
Vi skal gi dem en smak av deres egen medisin.
Absolutt.
...fører Joel den første posen med materialer mot Camp Bravo.
Hvis han drar til den øya, skal vi inn i Javiers leir for å ta tingene hans.
Hva skjer? La oss se hva han gjør.
Ok. Han tar bøyen.
Nå skal han prøve å dra dem over uten å dra.
La oss ta ham.
Kom igjen, du klarer det.
Hvis vi drar før han så er vi litt nærmere.
Hvor er inngangen?
Her.
Kom igjen.
Ta posen. Den er hans.
Herregud. Virkelig?
- Hva? - De går opp mot gapahuken.
Han kommer!
Ta dem, Javier!
De stjeler tingene mine!
Det er visst sånn vi spiller.
Kom dere bort herfra.
♪ dårlige tapere.
Vi venter her.
Dere...
Enten dra til Delta eller bruk nødblusset ditt.
Du har to valg.
Noen kommer ut. Amber kommer ut igjen.
- Er det hun som er på stranden? - Ja.
- Du kan ikke overleve lengre oss. - Du har to valg.
Gå til Delta eller bruk nødblusset ditt.
- Dra tilbake til... - Nei. Jeg drar ikke.
Dere kan ikke slå oss rettferdig. Dere må **** meg jukse!
Kjerringa går for flåten!
Herregud! Egoistiske drittsekker!
Dere kan ikke bo her eller overleve lenger enn oss!
Dere må jukse og stjele for å vinne!
- Ok. - Dere klarer det ikke!
Derfor er dere så desperate og stjeler.
- Jeg er ikke desperat. - Alle i dette kameraet kan se det.
Jeg er ikke desperat, jeg spiller spillet.
Nei. Dette er juks.
Hva er galt med deg? Det er juks.
- Juks er å bryte regler. - Du kan ikke stjele uten konsekvenser.
Det er ingen lov her.
- Jo, det er det! - Nei.
- Dette er Amerika! - Nei, vi er midt i Alaska.
Du er fortsatt i USA.
Ja vel.
Nei.
- Du lever i drømmeverdenen din. - Jeg venter.
- Jeg sitter her i mørket hele natten. - Joel kommer snart.
- Jeg venter med Joel. - Idet forsterkninger kommer...
Du kan bli syk og vente her hele natten.
- Så skyter du nødblusset og taper. - Ok.
Ikke forlat flåten, Joel!
Neida.
De gjør det igjen. Herregud.
Er det litt tungt for deg?
♪ ta dem.
Jeg er gjennomvåt fra i går, også er det alt dette tullet.
Kanskje du er redd.
Og kanskje Amber ødelegger flåten din nå...
Kanskje det.
Skal du beskytte flåten eller vokte leiren din?
Du er så svak.
Hun ødelegger flåten min.
Den andre galningen prøver å stjele tingene mine.
Ja.
Hva om du kommer over til oss så kan vi bygge om i fred?
Har du tingene dine?
Jeg har det viktigste.
- Ok. - Men...
Vil du ikke komme hit? Du velger om du vil håndtere det.
Jeg skal ikke la noen ***** bøller drive meg ut.
Greit.
- Hva gjør du nå? - Jeg... De er mine.
- Nei. - Jo.
Dette er mitt.
Nå har vi nok den eneste fungerende flåten.
Det har skjedd mye de siste dagene.
Hva tenker Javier?
Javier vil ennå at vi kommer til leiren hans. Vi har tingene våre der.
Vårt er allerede revet ned, så vi kan like gjerne det.
Jeg tror ikke det.
Hei, kom deg vekk fra meg.
- Hallo! - Jeg bare drar i tauet mitt.
Det er mitt.
Dette handler ikke om å overleve, men om hvem som er slemmest.
Seriøst. Jeg er ferdig med dette.
Det tenker jeg.
- Jeg har fått nok. - Jeg er ferdig.
Jeg har fått nok.
Hvis du kan hente nødblussene.
Joel!
Kom igjen!
Da vi sto der og ikke kunne gjøre noe,
var det som om noen hadde sluppet løs et par rever i hønsehuset,
og jeg fikk ikke lov til å skyte dem.
- Vi må si til Javier hva vi gjør. - Ja.
Ta det.
Vi ses på målstreken, din svake *****.
Greit, jeg drar.
- Greit. - Hei.
- Javi, hva skjer? - Endelig velkommen.
Det tok på å prøve å komme seg på denne.
Ja.
Sånn ja.
Beklager at du måtte gå gjennom dette.
Vi har...
Dawn og jeg sier oss nok ferdige.
Jeg...
I omtrent fem dager har vi spilt et spill som vi ikke meldte oss på.
- Bare la meg si dette. - Ja.
Jeg har aldri likt disse bøllene. De vinner hvis vi slutter.
Jeg trodde vi skulle slå leir
og så dra dit og si:
"Vi tar tilbake de tre soveposene dere stjal."
- Ja. - Gå dit.
De prøver å gå foran oss, så tar vi soveposene.
La oss bare gi opp.
Vil du ikke engang gjøre det?
- Jeg vil gå ut på respektabelt vis. - Ja.
- Du kan fortsatt bli med Charlie. - Ja.
Greit.
Du er en god mann, Javier. Kom hit.
- Jeg skulle ønske vi hadde tid sammen. - Jeg også.
Du er så god. Du er helt lik Dawn og meg.
- Jeg håper du vinner. - Og slå dem hvis du får muligheten.
Det ville gjort Dawn veldig glad.
- Er du klar? - Ja, la oss dra hjem.
Joel og Dawn...
...fikk nok.
De kom hit med én visjon. Det samme som meg.
Men vi kjemper mot tyver og forbrytere.
- Jeg føler jeg kan senke skuldrene mine. - Ja.
Jeg likte ikke personen de tvang meg til å bli der ute.
Jeg drar ikke til Camp Alfa for å rive i stykker ting.
Det er ikke sånn vi er.
Ja da.
Ja.
Nå er det personlig.
Ikke la mobberne vinne.
Opp og stå, syvsover.
Få slutt på regnet.
God morgen, dag 20!
Dag 20!
Er du klar?
Vi hadde knust det hvis jeg kunne vært med Joel og Dawn.
Med så og si alle borte...
er mitt eneste alternativet å krysse elven
og møte det siste gjenværende laget
på fire og se om de tar meg inn.
Så i morges pakket jeg ryggsekken og tok verktøyet mitt og soveposen.
Jeg skal prøve å overvinne dem med humor
og så komme til kjernepunktet
og be om å bli tatt inn.
Dette er bagen jeg bærer med det essensielle,
sprettert, jakteting.
På Camp Alfa snakker laget om Javiers neste trekk.
Hvis han ikke kommer på et annet lag i dag sier reglene at han må forlate kampen.
Hva er dagens plan?
Vi snakket om Javiers siste innsats.
- Vi må plyndre leiren. - Ja.
- Vi må komme dit før han kommer tilbake. - Ja.
Vi må komme dit før Charlie hvis han bruker nødblusset.
Ja, enig.
Javier vil ikke vise seg hos Alfa.
Delta er borte.
Hvis ikke Charlie tar ham inn så må han skyte nødblusset.
Vi må forberede oss på å komme på plass for å plyndre leiren.
Omstendighetene
er så usikre nå.
Det var et koselig sted.
Og det er én ting jeg lover deg.
Hvis jeg må dra på grunn av disse sosiopatene,
vil jeg være stolt av å ødelegge hjemmet mitt.
Bare for å forsikre
at demongruppen ikke vinner.
- Tror du ikke han kommer hit? - Han kommer ikke.
- Vi må gå i spillmodus fort. - På tide å komme seg ut og hente noe.
Jeg vil at alle skal brenne,
så de får ikke mine ting.
Jeg har knusk her.
Jill, Amber og Justin, dere får ikke en dritt.
Jeg brenner ned alt.
Dere innser at vi nå har en 50-50 sjanse på å vinne eller tape.
Jeg synes det ikke er arrogant å si 65.
Det kommer seg.
Kom igjen.
Jeg skal ikke la de idiotene bo der.
Jeg ødelegger alt og ler.
Denne er tung.
Ja da!
Tekst: Håkon Jordheim