På høyden av to uker, sjokkeres Delta av en medisinsk krise.
Mannlig deltaker. Responderer ikke.
Du klarer det.
- Du klarer det. Han er helt ute. - Han er helt ute.
Vi er alle bekymret for Jordan. Det er grusomt.
Forferdelig følelse, frykten, angsten, usikkerheten.
En oppdatering?
Han gikk bak meg og falt ned med ansiktet ned.
Et skummelt øyeblikk.
Han visste ikke hvordan han kom dit, eller hva som hadde skjedd.
Han er i en dårlig tilstand.
Team Deltas Jordan blir evakuert til en medisinsk båt utenfor kysten
hvor han blir overvåket.
Siden han ennå ikke har avfyrt et bluss, får han muligheten til å vende tilbake
hvis helsen blir bedre.
Men i mellomtiden må kampen fortsette.
12 ENSOM ULV-SPILLERE
UTE
LAGER SINE EGNE REGLER
UTE
DEN ULTIMATE OVERLEVELSESKAMPEN
UTE
KUN ETT LAG KAN
Jeg er her for å spille og vinne.
Tror du Jordan kommer tilbake?
Jeg vet ikke.
Vi må uansett finne ut av hva vår bærekraftige matkilde skal være.
Vi må lytte til kroppene våre.
Vi må få protein. Vi må få store mengder protein.
Vi kan endre retningen på spillet hvis vi får tak i krabbe.
Vi må snakke med Team Charlie. Hva synes dere om det?
Jeg kutter ved hele dagen hvis vi får en krabbefelle.
Det er mange tanker jeg må prosessere.
Jeg kommer tilbake.
Jeg vet ikke hvor lenge Jordan er her.
Det er vennen min, og jeg vil ha ham her.
Men hvis Jordan bestemmer seg for å dra så tenker jeg på alle scenariene.
Og det har endret tilnærmingen min til dette.
Hallo?
- Hvem er det? - Får jeg komme inn?
Stig på.
Velkommen til Bjørnetann-hytta.
Jeg har ikke sett Camp Charlie ennå, så jeg ville forsterke forholdet til dem.
Vi er ikke ferdige ennå. Vi må fortsatt dekke taket med grener.
Dere har det i boks.
Det må være et spill, og jeg skal spille det.
- Jeg kom av to grunner. - Ok.
Jeg vil mest snakke om å kunne gjøre noe for krabbe eller en krabbefelle.
Vi har tre krabbefeller.
Én krabbefelle ga oss mye mat.
Ja.
Flåten vår er ikke så bra som dere kanskje har sett.
Dere har en flott flåte og et flott flagg.
Hvis dere sjekker fellene for oss, kan dere få en tredjedel av det.
- Så rettferdig. - Inngå avtale.
- Jeg setter pris på det. - Vi kan gjøre det.
Dere kan ta den i kveld, så dere kan jobbe med det.
Fantastisk.
Har dere garn borte der? Her er en bøye.
Før det vil jeg snakke om noe annet.
- Ja. - Greit.
Dette er helt hemmelig.
Vi hadde det møtet her om dagen, og dere sa: "Vi vil bare ha en av dere."
Jeg vet ikke hvem. Jeg ber ikke om å høre det.
Men det kan skje endringer om noen dager. Dere har god plass, jeg liker oppsettet.
Ja.
- Jeg kan tilby arbeid som en hester. - Ja.
Jakt, så mye dere kan.
Noe å tenke på. Hvis jeg ikke er den du vil, er det greit.
Men jeg bare sier ifra at det kan skje noe om et par dager.
Ok.
- Det er noe å tygge på i kveld. - Vi kan snakke om det.
Vi setter pris på at du kom hit og snakket med oss.
- God gest av god tro. - Ja.
Ingen kommer ut av spillet med rene hender.
Du klarer det ikke.
- Vi sees snart. - Vi snakkes.
- Setter pris på det. - God tur.
Hvis Jordan drar er målet mitt å sørge for at jeg er på det sterkeste laget
om det gir meg den beste sjansen til å vinne til slutt.
Hundre prosent.
Jeg sa jo at den fyren, dag én, er så mandig. Han kan gjøre alt.
Det viktige er at vi deler opp et sterkt lag.
- Ja. - Det eneste andre sterke laget.
De vil falle, for nå er arbeidsmengden så mye høyere
at en av matkildene deres er borte.
- Ja. - Deres sterkeste jeger.
Jepp, borte. Det vil ødelegge laget.
Jeg vil ikke forhaste meg.
Han er i ledelsen for de jeg har lyst på.
- Ja. - Men jeg vil ikke handle forhastet.
Ja, absolutt. Nei.
08:17 - DAG 14 KLART - TEMPERATUR 8°C
Et helikopter svever over Deltas leir...
Vi har et helikopter.
...og dropper en pakke kun for laget deres.
Den kommer til å være her et sted.
Ser du det ennå?
- Ja. - Jeg ser det.
Der er det.
Pakken er allerede på bakken,
så Joel ser den,
vi går og ser, og det er en liten, svart boks.
Kom igjen, whisky.
Du store.
- Gi det til leseren. - Dawn leser.
"For de modige sjelene som fortsatt er igjen på øya,
er vår tid sammen over, jeg kommer ikke tilbake."
Ja.
Nei, det er...
Kom hit.
Jeg vet det.
Det går bra. Kom hit.
Det var tungt å lese gjennom brevet,
og innse at en stor del av teamet ikke kom tilbake.
Dette er en lagbasert konkurranse, men et lag består av individer.
"Paul, fortsett å slåss."
"Tenk på babyene dine og hva denne seieren vil gjøre for deg
og Shondas planer for et hus."
"Joel, ikke bare knyttet vi bånd sammen gjennom denne opplevelsen..."
"Joel, ta med deg sangstemmen din til mållinjen og fullfør dette."
"Tvillingene og gutten din vil få inspirasjon fra deg for alltid."
"Dawn, din innsats i leiren for å holde vedlageret forsynt
og bålet varmt gikk ikke ubemerket."
"Skaff mannen din butikken hans."
"Farvel, Jordan."
Vel...
Det var vanskelig å lese.
Da vi fant ut av at kompisen vår ikke kom tilbake,
føltes det som den familiefølelsen vi hadde de første fem dagene.
Vi var der for hverandre.
Vi må legge bort hva enn vi krangler om.
Fra nå av må vi vinne dette for Jordan.
Kunne ikke vært mer enig.
Men Jordan tok mye med seg da han dro, når det gjelder meg.
Jeg skyter ikke det blusset for ham.
Jeg skyter den.
Jeg forpliktet meg til fire folk. Nå er vi tre.
Så hele kampen er forandret nå.
Og så var det tre.
UTE
- Hva? - Noen skyter blusset.
Hva?
Å.
Ja.
Noen droppet ut.
Det er definitivt noe jeg ville se,
noe jeg trengte å se, men jeg synes synd på dem.
Mens Alpha og Bravo Team feirer at de er ett steg nærmere
å vinne millionpremien,
har Joel og Dawn fra Team Delta,
dratt tilbake til leiren for å ta kvelden.
Tok dere krabbefellene?
- Nei. - Den er borte.
- Er den borte? - Ja.
Pauls sovepose er borte.
Jeg la merke til det nå.
- Hva? - Han stakk nok fra oss.
Paul ga oss den irske utgangen.
Tenk at han måtte ta tingene sine som en feiging
og så bare hoppe av på den måten.
Kunne ikke se oss i øynene og si hva han bestemte.
Det var forrædersk. Det føltes som en forræder.
- Så han dro til Charlie. - Han dro til Charlie.
- La oss dra dit. - Ja. **** det.
Ja.
Hoo-hoo.
Hva skjer, store P?
Hvordan går det?
Vi har besøk.
Forhåpentligvis mer enn besøk.
Hei!
Jordan er borte.
Hva skjedde?
Han besvimte i går. Han jobbet seg i hjel.
For en feig måte å dra på.
Og vet du hva? ♪ han, vi trenger ham ikke.
Vi er veldig glade for at du kom hit.
Vi ville ha deg. Vi begynte å svette litt.
- Ja, fra første dag. - Takk.
Krabbefellen vår er borte. Han tok den...
Ja, han tok den med seg.
Vent, har du krabbefellen?
- Ja. - Kom hit.
Velkommen til Camp bjørnetann.
- Velkommen til Camp bjørnetann. - Takk.
Så vi er nå det sterkeste laget her.
For en skitten, avskyelig drittsekk.
Din skitne jævel!
De skriker over hele veien.
- Ja. - Jeg tror det var et Delta.
Vi forventet at han kom tilbake med krabbe.
Ja. Han løy til meg.
Det gjorde han. ***** forræder.
Jeg er omtrent et nanosekund fra å skru på megge-modusen.
Snakk om en skitten gjerning!
Det blir vanskelig å ikke ta tak rundt halsen hans.
Han snakket om: "Vi må spille et rent spill,
og jeg vil ha noe ungen min kan være stolt av meg for."
Som sagt, så mye for integritetspraten.
Ja.
Til syvende og sist er dette et spill, og du må tenke på deg selv.
Dette var ikke den beste måten, men sånn ble det.
Du gjorde det beste du kunne gjøre.
Det er som det er.
- Ikke tenk på det. - Gjør ikke det.
- Du burde ikke være der. - Vil du vinne?
- Det er derfor jeg er her. - Ok.
Kom igjen.
Og det kommer til posisjon i spillet.
Camp Charlie er et godt og sterkt lag å være på.
Jeg hater det for Joel. Ikke for henne.
La oss skaffe deg en seng.
Så Paul,
hva skjer?
Ja, jeg byttet.
- All den integritetspraten. - Ja.
Jeg er veldig skuffet. Jeg trodde ikke det ville skje slik.
Spesielt etter måten vi mistet Jordan på.
- Du er en forræder, og du tok våre ting. - Jeg tok mine ting.
- Det rulla er ikke din. - Det er den. Vi hadde tre.
Jeg var en del av det laget.
- Ikke din. - Det er Deltas.
Og soveposen din.
Dette er grunnen.
Jeg ser for meg at det er mye press med kun to folk.
Og det suger for dem.
Da teamet falt sammen med Jordan,
var jeg ute.
Si at du spiller spillet slik det ville gjort faren din stolt.
Og barna dine.
Til syvende og sist er dette for barna mine.
Jeg må ta meg av mine.
Og jeg mener ikke mitt lag.
Jeg mener mine hjemme.
Så uansett hvor ille jeg føler det, må jeg gjøre det jeg må.
Jeg forventet ikke å bli behandlet slik. Det er et slag i ansiktet.
Jeg likte ikke måten.
- Jeg følte presset og måtte ta valget. - Det er derfor jeg er overrasket.
- Ja. - Men jeg ville si.
Vi har en strategi å diskutere.
- Det gjør vi. - Jeg må finne på noe.
Søpla tok seg ut for oss.
Det har jeg holdt ut med hver dag.
Vi støtter deg.
Vi står to sterke igjen, men vi er sterke.
Vi er sterke.
Jeg er forbanna nå.
Man så veldig fort hvor lett hjulene kan komme av bussen.
Så jeg må tenke på hva som skjer videre.
Og jeg har en følelse av at vi tar den helt ut.
Hva kan man gjøre?
I mellomtiden er Team Alfa og Bravo
uvitende om den nylige endringen av rivalene sine over elva.
Drikker vi kjøttkraft også?
Ja. Vi har noen sopp vi legger i etter.
Tror du det er tilfeldig at noen hoppet av på to ukers-jubileet?
Jeg tror noen nådde bristepunktet mentalt, fysisk.
Det er slitsomt her ute.
- Jo. - Ja.
- Alt tar tid. - Alt er bare 100 ganger vanskeligere.
- Jeg tror det var en Delta. - Som ga seg?
Jeg er ganske sikker.
- En Delta? - Ja.
Fordi jeg så Charlie dra tilbake. Så nå er de tre og tre.
Moralen er nok lav.
- Ikke sant? - Ja.
- Jeg tror nok en eller to hopper av.
Men så er det kjernegruppen som kommer til slutten.
- Det er da ting tar av. - Dette kan være måneder.
Nemlig.
- Det er på tide å få folk ut. - Ja.
Jeg føler en slags endring.
La oss fremskynde prosessen.
Vi har et veldig tett team som kan samarbeide.
Absolutt.
Nå er det på tide å engasjere seg og spille.
Jeg må kvitte meg med de andre spillerne. Og det er alt jeg tenker på hele dagen.
Vi er ganske sikre på at Delta og Charlie ikke kommer overens,
så hvis de forlater en av gruppene sine,
og Alpha og Bravo ikke tar dem inn, så må de slutte.
Ja.
- Vi må ta den samtalen med Bravo. - Ja.
- Vi må snakke med dem i dag. - Hvis vi får med Bravo 100%...
Det er målet mitt, å slå ut alle på nordsiden av øya.
La oss bli kvitt dem.
La oss dra nå. Vi kan bygge en sterk allianse med Bravo.
Kom igjen.
Spillet er i gang.
Alpha går vestover for å samarbeide med Bravo,
og sikre en samlet sørlig bredde.
Dag 15.
Tok du den store boksen?
Jeg har den her. Det er den siste.
Jeg begynner å tro at de andre spiser mer
enn blåskjell. Vi er de eneste som samler.
De fanget sikkert en hjort.
Team Bravo fortsetter å overleve som et par,
men er oppmerksomme på at allianser hos motstandere kan endre alt.
Vi er bare to.
Vi spiser minimalt og holder oss i live.
Jeg tror det beste er å fortsette slik.
Men vi trenger mer mat, mer protein.
Det suger.
Sånn.
Et annet lag kommer.
Se. Hele laget kommer.
Kanskje de har mat. Kanskje de har en hjort.
Det er åpenbart at de vil snakke med oss.
Jeg skal se på alt om dem i dag.
Vi får se hvor pålitelige de guttene er.
Jeg vil ha bøyene i sekken. La oss prøve å bli raskere.
Hvis vi gir til laget, kan det ødelegge alt vi har gjort hele tiden.
Vi kan ikke gjøre langdistansestrategien.
Bare plant et lite frø, ikke noe stort.
La oss gjøre avtalen nå. Vi skal ikke ta dem inn.
La oss se.
De kan ha snakket med Charlie.
Laget kommer. Fort, legg disse inn her.
Kommer de?
La oss finne ut hva de vet, og om de har planer.
Jeg skal lese ansiktsuttrykk.
Brian, la oss møte dem på stranda.
Hvordan går det?
- Tar en morgentur. - Hvordan går det?
- Kanskje besøke naboene. - Hei, nabo.
Fanget dere noe i går?
Nei. Men jeg kommer meg nok ut i morgen.
Jeg sa: "Jeg håper han fanger noe."
Vi er trygge og spiser.
Sjekket dere fellen i dag?
Nei.
Kanskje senere.
Så, gutter,
vi prøver å avgjøre om det er på tide å lage en spillstrategi.
Kanskje vi kan jobbe sammen som fem...
Begynne å få ut litt folk.
Dere driver fortsatt med vente-mentaliteten?
På en måte.
- Ja. Litt. - Ok.
Jeg vil ikke vente.
Jeg vet det, men...
Hvis de ødelegger for dere først, er dere ferdige.
Det er sant.
Så hva er strategien? Fordi...
Hvis vi kan få noen av dem bort hit, trenger vi ikke ta dem.
Ja.
Få tak i en eller to som er misfornøyde der borte,
som vet at dere har en tømmerhytte...
Hvis vi står sammen og får de over hit,
trenger vi ikke å akseptere dem.
De kan ikke dra tilbake, og må gi seg.
Nødblusset går av, én til ute av spillet.
Prøve å få en bort hit?
Prøv å lokke dem hit.
Og idet han er her, sier vi: "Det var synd."
-"Vi ses." - Ja.
Jøss.
Vil dere vinne eller ikke?
Jeg har vært en mann med sterk moralitet hele livet.
Jeg også, Brian.
Jeg sliter med å gjøre det.
Der jeg ble oppdratt hadde du ingenting hvis du ikke hadde ære eller integritet.
Men jeg vet også at fremtiden min er på den andre siden av dette.
Nå handler det ikke bare om å overleve elementene
for vi er to uker inn.
Menneskene som er her har vist at de kan overleve elementene.
Så nå er det å slå de andre lagene for å være det vinnende laget,
for det blir bare ett av dem.
Sett pause på integriteten din til vi kommer hjem. Det er alt jeg sier.
Jeg skjønner at du er i konflikt
med integriteten, og jeg er med deg på det.
Men her er greia.
Ikke noe galt med å spille skittent.
Jeg har alltid mislikt konkurranse,
for etter min erfaring får det frem det verste i folk.
Idéene som kommer frem sitter ikke godt hos meg,
og tydeligvis ikke hos Brian.
Du kan gå dit og sette fyr på leiren deres og det er ingenting regler mot det.
Å la noen henge etter to uker med absolutt elendighet,
og så dobbeltkrysse dem,
er en forferdelig ting å gjøre mot en annen person.
Vi vet alle hva som foregår. Spørsmålet er hvem trekker av først.
Vi har mye å tenke på og snakke om.
Ja.
Jeg henter bagen min.
Jeg går tilbake. Jeg må bytte krabbefellen.
Ja.
Når Alaska-dagen begynner å innta en ny kald natt,
gjør Team Bravo ferdig noen siste forsterkninger.
Er du klar?
De reflekterer også over den nye strategien de fikk høre.
Det er gunstig for oss å være vennlige,
men hold vennene dine nære, og fiendene nærmere.
Ja, men om du måtte gå til et annet lag
kaster de deg sikkert ut den første dagen.
Jeg tror ikke de ser oss som mennesker.
Det er grådighet som tar over. En sykdom.
Det er for mye drama.
Hvis vi skal være her i seks uker, må vi ta det rolig og puste.
Nei. Vi må bruke mer strategi.
Over elva lever Charlie godt i styrke og antall.
Vi er en familie her, og du er i den nå.
- Det er én betingelse for denne gruppen. - Ok.
Vi snakker om mat hele tiden.
Men det handler om favorittburgerne dine. Hva er toppingene dine?
Mer eller mindre en veldig fancy grillet ost.
Den har ost. Den har amerikansk ost.
Den har Virginia skinke.
Den har bacon. Alle de greiene.
Å, ja!
Den har fire forskjellige oster, og han brenner toppen av den.
Ja. Herregud.
Kommer med Kool-Aid og chitlin.
Vi har gått ned i vekt. Ser det på ansiktet til Seth.
Jeg synes du fortsatt er søt.
Lenger øst er Deltas evne til å finne frem optimisme mindre stabil.
Joel og Dawn er de som er igjen av Delta.
Paul bestemte seg for å gi oss en irsk utgang,
tok halen med seg gjennom skogen uten å si noe, og ble med Team Charlie.
Et avskum.
Han så sin mulighet og stakk av.
For noe tull å dra på den måten.
- Det er feigingens vei ut. - Det er feigt.
Jeg sa det til han, til deg og til Jordan, at jeg er forpliktet til dette laget.
Samme her.
Forpliktet til å gjøre det vi må. Ikke bare...
Og det har du gjort 100%.
- Vi er sammen om dette som et team. - Vi er smarte nok til å bli.
Så hvis vi må, overlever vi som to.
I mellomtiden har Team Alfa fått for seg mørkere ideologi i spillstrategien.
Jeg håper at en fra Delta drar de neste par dagene.
Ja.
Han snakket om å gå på den andre siden og stjele soveposene deres.
- Skal du dra dit? - Det var bare en tanke.
- Jeg liker tanken, men det er farlig. - Vi må tenke utenfor boksen.
For jeg tror tre manglende soveposer ville vært katastrofalt.
- Ja. - Ja.
Hvis du kan gjøre det uten å bli sett...
- Herregud! - Jeg vet at jeg klarer det.
Bare gjør det mot en.
Mot de svakeste.
- Jeg trenger bare god tid. - Ta deg god tid, vær tålmodig.
Det er sånn jeg jakter.
Du skal på jakt.
Team Alfa.
Team Alfa, baby.
09:08 - DAG 16 OVERSKYET - TEMPERATUR 0.5°C
La oss håpe det funker.
Det burde.
- Det vil starte en krig. - Kanskje.
Det ble bestemt at Team Alfa måtte få hodet inn i kampen.
Spesielt etter at vi så blusset.
Så det er den perfekte timingen for å ta soveposene til Delta.
Her er målet mitt. Jeg kaster den herfra så langt jeg kan.
- Vi vet ikke at de ikke ser på oss. - De har ikke noen grunn til å se på oss.
Du må anta alt.
Tilbake til arbeid.
Jeg vil ikke risikere å bli sett.
Men hvis jeg kan hjelpe med å flytte dette raskere...
Jeg lager bare en ghilliedrakt.
Når man er i skogen og sniker seg,
er det vanskeligste å vite hvordan man kamuflerer seg selv.
Så jeg lagde en improvisert ghilliedrakt.
Tar en bregne, litt mose, litt gran, og legger det i nettet.
Den brukes av mange spesialstyrker, militæret.
Du vet ikke at de er der engang. De er to, tre meter unna.
Nok en gang koster perfeksjonisten oss tid.
Vi må få denne greia i vannet.
- Raska på. - Ikke forhast deg.
- Hva må vi gjøre? - Jeg vet hva jeg gjør.
Det er mitt oppdrag å dra dit.
- Perfeksjonismen din holder oss tilbake. - Jeg har 30 minutter før lavvann.
- La oss pakke den der nede. - La oss vente.
- Vi må gjøre dette. - Nei.
Dette er min sikkerhet nå, og jeg bestemmer når jeg går, ikke du.
Vi gjør det...
Hvis det var meg ville jeg vært der allerede.
- For å gjøre det til fordel for laget... - Nettopp.
- Dette er mitt oppdrag. - Nei.
Det er jeg som skal dit, ikke du.
På tvers av spillbrettet
fortsetter Team Delta som vanlig,
uvitende om at de blir siktet på.
Jeg trenger en pause fra bålet.
- Ja. - La oss lete rundt.
Vil du dra til skogen øst for oss?
- Ja. - La oss gjøre det.
Et vågestykke unna leiren deres...
- Det må være godbiter der. - Det burde.
...åpner en mulighet for Team Alpha å angripe.
- Jeg vil at oppdraget skal lykkes. - Så hvorfor var det ikke klart?
Du trenger ikke ta kontroll.
La oss holde fokus, for vi må få gjort det spaningsoppdraget i dag.
Uansett hva.
Ja, jeg er enig.
Jeg lar ikke dette distrahere oss.
Det er frustrerende.
Men akkurat nå infiltrerer vi Camp Delta.
Det er det eneste fokuset vi har mellom oss tre.
Jeg ser ingen ute.
Er dette...
Ser du...
Helt klart Dawn. Der er hun.
La oss se hva som er her. Plukke opp litt ved.
Jeg er enig.
Det er klart.
Dette funker, Justin.
Ja, for det må det.
Forhåpentligvis ser hun ikke hit.
- Vi er mye lenger ned enn jeg trodde. - Ja.
- Skal vi utforske litt lenger? - Jeg er med hvis du vil.
Ok.
Tranebær om du vil ha.
Ja, det er massevis.
Vi har allerede hatt den første frosten, så disse blir mye søtere.
Når folk er ute av leirene sine, er det ingen som beskytter.
Hvorfor? Du har ikke tenkt på at noen infiltrerer leiren din
og tar sakene dine.
Javier, fra Alfas nabo-leir, Bravo, legger merke til Justins elvekryssing.
Jeg ser hva som foregår.
Perfekt.
Ja.
Vi har en Alfa på den andre siden, og ingen vet det.
Spaningsoppdrag, begynn.
Fy søren.
Djevelske greier, heksegreier.
Planen er å infiltrere Camp Delta og samle ting de trenger mest.
Det er kaldt her ute om natten, og legg til regn...
Uten sovepose kommer du til å ville gi deg.
Tre timer til tidevannet endres.
- Der kom det et solglimt. - Ja.
Dumme skygger.
Jeg går opp til leiren deres, og drar tilbake samme vei.
Vi kan utforske mer en annen dag. Vi fikk en god fangst.
Ja, dette er bra. Gamle Joel er ute for i dag.
Pokker.
Søren.
- Vi finner kanskje mer på vei tilbake. - Kanskje.
Hvor er soveposene våre?
Stjal noen soveposene våre?
Det blir snart stygt.
Det er lenge siden jeg har vært så sur.
Det er ikke bare soveposene dine her, det er overlevelse.
Det er slik du overlever.
Jeg er klar til å ta blussene våre og skyte.
Jeg er klar til å dytte blusset mitt oppi ræva deres!
Den soveposen vi hadde er et middel for å overleve.
Når du skjelver hele natten, og i tillegg ikke sover,
er det umulig å forestille hvor hardt det er på kroppen.
Dra til *******!
- Hva? - Hva sa hun?
- Hva? - Når jeg er ferdig her...
****.
Hvorfor går hun så fort?
Hun går så raskt.
Hvorfor er hun så sint?
Seth og jeg var noen få meter fra leiren,
også hører vi noen skrike og banne.
Det er Dawn.
- Din skitne jævel! - Hva snakker du om?
Alle stjal ting fra leiren vår!
- Vi har ikke rørt leiren deres. - Soveposene er borte, alt er borte!
Vi har ikke vært ved leiren deres!
- Jeg ville ikke ***** med leiren deres. - Hva skjer?
Vi spiller ikke sånn. Helt ærlig.
Vi har ikke forlatt leiren siden vi samlet blåskjell i morges.
Ikke rørt noe.
Jeg skjønner hvor hun kommer fra. Vi stjal en av lagkameratene deres.
Jeg ville nok pekt fingeren på dem hvis jeg var i samme sko.
Vi har ikke vært der borte.
- Jeg er forbanna! - Forståelig nok.
Jeg forstår at du er sint.
Ingen kunne kommet hit.
- Hva mangler der? - Soveposene våre...
- Vil du sjekke? - Jeg vil gjerne se.
- Jeg tror dere. Jeg vil være sikker. - Ja. Kom inn.
- Det ville vi aldri gjort. - Ja.
Det er et Darwinisme-aspekt ved dette spillet.
Alle leirene har nok snakket om å dra ut og plyndre andres leirer.
Vi ville ikke stjålet fra dere. Vi har det bra.
Men samtidig, å ta noens sovepose her,
spesielt hvis du allikevel prøver å sove, så får du hypotermi.
Du kan dø.
Noen har spilt skittent, og det er ikke oss. Jeg lover.
Du kan ikke sette pinnen inn i granaten nå.
- Pass på tingene deres. - Ja, uten tvil.
Alt var mulig etter det første skuddet.
Nå er det mistillit på begge sider av elven.
- Jeg setter opp dette inne. - Nick, hold øye med alt.
Hvem har en flåte som kan komme over elva?
Jeg vet ikke. Alfa kanskje.
Det betyr at hvis det var fra noen på den andre siden,
kan de fortsatt være her.
Jepp, bare vent på dem.
Vi har ett løpende fotavtrykk denne veien.
Ja.
Her er et ganske dypt spor.
- Fant et. - Jeg ser dem ikke på grunn av treet.
Jeg går denne veien, det er lettere.
- Jeg følger etter her. - Ok.
Kom ut, hvor enn du er.
Hun er nær.
Jeg skal sjekke tregrensen på vei tilbake.
Herregud. Det var nære på.
Bli her for nå.
Jeg fant flåten!
Hva **** skjer her?
Pokker.
Du har ti sekunder på deg
til å komme ut og legge fra deg tingene våre
- ellers sprekker vi slangen din! - Pokker.
Én!
To!
Tre!
Fire!
Fem!
På andre siden av elva ser Bravo på kaoset forårsaket av sine allierte.
Han stjal fra Joel og Dawn.
Åtte!
Vi sliter.
Det er Fluenes herre her.
Ni!
Farvel, flåte!
Pokker.
Det var tilfredsstillende.
Adios, amigo.
Dawn og jeg har blitt undervurdert i hvert steg.
Det måtte være noen i denne leiren som så det.
La oss stikameraene.
God idé.
Flåtens slange er nok sprukket.
Vi kommer oss ikke over før i kveld ved lavvann.
- Du er sikker på at du ikke vet noe? - Så klart.
Se gjennom dem.
- Går den gjennom? - Ja, den spiller av nå.
Delta-spillere går gjennom produksjonens utstyr
i et desperat trekk for å finne svar.
Kanskje du kan sjekke GoPro-en?
- Ja. - Nå er det Dawn og jeg.
Vi gikk fra det vi tror var det sterkeste laget.
De eneste med de fire opprinnelige på laget,
til å nå være utslitt.
- Her. - Er det noen som tar alle greiene våre?
Ja. Det er en fyr.
- Det er Team Alfa. - Jeg tror også det.
Justin vet at å risikere en natt uten ly eller ild er en dødsdom.
De tror de får oss ut. Jeg drar ikke.
Jeg sitter og fryser hvis jeg må.
Det vanskelige er hvor han dro herfra?
Pokker!
Alt er sprekket.
Pokker.
Hvordan skal jeg komme meg over? Pokker.
Jeg kan rekke tidevannet i tide til å komme meg over.
Jeg ville ikke gjøre dette.
Jeg innså at jeg måtte svømme.
Jeg bestemte meg for å kle av meg helt ned til bokseren
og hoppe uti.
Kommer han tilbake med soveposene?
Å, søren.
****.
Det er så kaldt.
Ved disse temperaturene kan du få hypotermi på et par minutter.
Jeg kan kjenne blodet strømme gjennom årene mine
i det 2- til 3-graders vannet.
Kommer de til å drive på sånn de neste dagene?
Prøve å stjele våre ting?
Ja, Delta,
du kan knuse flåten vår,
men du kan ikke knuse ånden vår!
De er onde.
Nei.
Du er splittergal.
Vi har ingen allianse.
Vi er nummer én.
Vi skal slå dere og alle andre på øya.
Så sug den.
Beklager, Joel.
Jeg har en pose, denne.
Vi legger presenningen over. En av oss kan sove mens en passer bålet.
Jepp.
Hvorfor gjorde du det?
Det er... Kom deg inn.
Hvordan går det?
Det var en suksess. Det var...
Tror du at kaoset du forårsaket i dag er nok til å få noen til å gi seg?
Ja.
Jeg åpnet Pandoras eske. Uskyldige blir skadet.
Hvis vi planlegger en dårlig kveld,
får vi et par timer med dagslys for å gjøre dette så bra som mulig.
Jepp.
Alt blir vått og kaldt.
Jeg kan ikke tro at de tok soveposene deres.
- Drittsekker. - Det er dårlig.
- Det er *****. - Ja.
I går var den kaldeste kvelden.
Og jeg vet hvor kaldt det blir i kveld.
De har ikke soveposer. Delta har ingen soveposer.
- Jeg gleder meg ikke til i kveld. - Vi må.
Vi har ikke noe valg.
Tekst: Håkon Jordheim