Kom igjen!
Kom deg dit!
Jeg ser Team Charlie komme opp på høyre side.
Jeg er ikke bekymret.
Men Team Charlie tar fort innpå.
Nesten.
Han mister farten.
Team Alfa har ennå ikke sjøsatt fartøyet.
Vi kunne dratt hvis du fikset en båt.
- Jeg jobber med det. - Det er litt for sent.
Vi regner med Bravo.
Deres eneste sjanse på en krabbefelle
ligger i alliansen med Team Bravo.
Bruk pinnen som gondol.
Brian, det er fortsatt grunt.
Du kan presse i bakken.
Bruk pinnen. Skyv bakken!
Det er ikke så enkelt. Strømmen er for sterk.
Vær så snill, dytt bakken!
- Det funker ikke! - Bruk pinnen!
Hva nå?
Bruk den andre pinnen! Skyv bakken!
Bare én pinne!
Hold munn.
Der gikk Team Charlie. Jeg humrer nesten av henne.
Jeg går rett mot øya, hun går til høyre.
Hva gjør du?
Det er en stor tabbe. Hun går rett forbi den øya.
Sikt på midten av øya, ikke nesen, ellers bommer du.
Hun leste strømmen bedre enn meg.
Hun gled rett forbi meg, og hun var borte.
Hun kjører på. Se.
Hun klarer det. Kom igjen!
Hun tok strømmen perfekt.
- Ja! - Du klarer det!
Men til slutt er Angie fra Team Charlie den første som kommer seg til øya.
Seier. Smaker som mat.
- Utmattet og vått... - Fy søren.
...må Angie fremdeles finne krabbefellene.
Men med bare fem på øya, går hun for kun én til å mate laget sitt,
eller tar hun alle for å sabotere de andre
og presse laget sitt foran i konkurransen for en million dollar?
Greit.
La oss mate guttene.
12 ENSOM ULV-SPILLERE
UTE
LAGER SINE EGNE REGLER
JAVIER BRAVO -LEIREN
UTE
DEN ULTIMATE OVERLEVELSESKAMPEN
UTE
KUN ETT LAG KAN
Jeg er her for å spille og vinne.
Hva er dette?
Å, ja! Jeg så ikke dette foran meg.
Den blendet seg inn.
Det er rikelig med krabber i Alaska.
Rike på protein og aminosyrer,
vil én krabbe per person være et godt måltid.
Jeg kan ikke vente på å teste denne.
Og disse fellene har plass til 12 krabber hver.
Fy søren.
Jeg beviste nok for alle at hvis det er en de vil ha på laget sitt, så er det meg.
Absolutt.
Jeg har tre, og jeg tror det er grensen min.
Selv om én krabbefelle er mer enn nok til å mate laget,
tar Angie med seg så mange hun kan, for å forkvakle de andre lagene.
Jeg raner alle, og jeg skammer meg ikke.
Jordan på Team Delta ble tatt av strømmen og bommet helt på øya.
Jeg mistet meg selv.
Jeg tok feil vei, og elva fører meg dit den vil.
Team Alfas flåte er fortsatt ufullstendig,
og med tidevannet på vei ut igjen,
blir muligheten deres for å komme til øya snart borte.
Perfeksjonisme er det vi er stolte av. Jeg vet at jeg har hele livet.
Men her ute har vi ikke tid til perfeksjonisme.
Og Alfas allianse, Bravo...
Du er halvveis. Kom igjen.
...sliter også med å navigere Nekas strømninger.
Kom igjen. Du fikser det!
Den er over. Strømmen er for sterk. Vi måtte dra fra campingplassen vår!
Han fulgte ikke noen av rådene mine.
- Kan du svømme dit? - Jeg går ikke i vannet.
****. Jeg mistet pinnen.
Etter et slitsomt løp mot de andre lagene,
er Angie den eneste spilleren som kommer tilbake til leiren seirende.
Det var Nick som tvilte på meg.
Å komme med tre stykk etter at han sa at jeg ikke kunne klare det
fordi han trodde at jeg prøvde å ta en enkel vei ut av kampen,
og bare dytte det i ansiktet hans.
- Har vi tre? - Ja.
Utrolig at du fikk tak i tre.
Fy søren.
Jeg er lei meg, Angie.
Bra jobbet. Du gjorde oss stolte.
Men samtidig slår jeg meg selv i hodet mitt.
Nå blir det mat.
Det kan ta minst én dag til før de kan nyte frukten av strevet deres.
De neste stegene er å vente til tidevannet kommer inn,
sette fellene i elva og be om at de gjør jobben sin.
Hvor våte er de neste buksene og jakken min?
Buksene dine virker ganske dynket.
Jeg liker ikke å være i senga, og alt er bare vått.
Det tar evigheter, for jeg bruker kroppsvarmen og soveposen.
Og det suger, for gutta gjør ting,
og jeg varmer bare opp klærne mine, så jeg kommer meg ut av posen.
Jeg føler meg ubrukelig nå.
Til tross for seieren, er spenningen mellom Nick og Angie fortsatt høy.
Det er ikke vanlig meg, så jeg beklager.
Jeg startet det, vi var begge utslitte.
Jeg var upassende
og gikk frem på feil vis, og jeg trigga henne.
Jeg visste ikke hva jeg sa. Det bare kom ut.
Mens jeg snakket, tenkte jeg: "Hva **** sier du?"
Spesielt da du sa at det trigga PTSD-en din.
Ja, det er en mannlig greie.
Jeg skjønner. Jeg skammet meg umiddelbart.
Jeg forstår din unnskyldning.
Jeg ser hvor du kommer fra. Forhåpentligvis skjer det ikke igjen.
For jeg kommer ikke til å holde tilbake.
- Beklager. - Jeg er fortsatt fornøyd med laget vårt.
Jeg også. Jeg er definitivt fornøyd.
- Det var bare en krangel. Det går fint. - Og det var svært viktige saker.
Alle ville gjøre det.
Ingen sa: "La noen andre gjøre det."
Jeg tror jeg tente en glød i henne.
Ikke takk meg, men det endte ikke så ille.
Det tok evigheter, men jeg er tørr!
Jeg tror han ser meg på en helt annen måte nå.
Jeg håper det.
Gi meg pinnen, så drar jeg deg.
- Er du søkkvåt? - Støvlene mine er gjennomvåte inni. ****.
Nå er jeg *****. Herregud.
Jeg er klissvåt på innsiden.
Hvordan skal jeg sove i natt? Jeg er ferdig.
Hvordan gikk det?
Det ville funket, men strømmen var for sterk.
- Jaså. - Og så...
- Tok den dere for fort? - Vi la den for nært øya.
Vi burde ha vært her.
Jeg føler meg bra.
Jeg ville sjøsette denne på leiren, bruke strømmen og sikte flåten til øya.
Vi dro ut og strømmen dro meg...
Den tok helt av.
- Se. Dette er på en time. - Ja.
Vi må få ham varm.
Beklager.
- Greit. - Ses senere.
- Ses. - Ta vare på deg selv.
Det var åpenbart Javiers feil.
Jeg lot ham bestemme, og det var hans feil.
Det var ikke min fiasko.
Avtalen mellom Alfa og Bravo
om å dele krabbefeller med hverandre ga ingenting.
Det er en del av meg som ønsker at Team Alfa var på vannet nå
og gikk for krabbene fordi...
Tar vi det opp, eller lar vi det skli?
Jeg vet ikke. Jeg er sint.
Jeg også, fordi jeg baksnakker i ett.
Jeg stolte på at Justin bygget båten,
og han mislyktes.
La oss hente kartet.
Gjett hva? Dette løpet er ikke over ennå.
Dette gjør vi i morgen.
Når lavvann kommer kan vi komme oss over. Vi kan gå til dem.
Jeg finner veien til øya uten Justin.
Jill er den eneste spilleren som oppdager at
det er mer enn én måte å komme seg til øya på.
Det kan nås til fots hvis du timer det riktig med lavvannet.
Jordan, fra Team Delta, kommer også tomhendt tilbake.
Jeg prøver å innse hvorfor jeg tapte den kampen.
Hans resultatløse kamp mot strømmen
har fått ham til å brenne over tusen dyrebare kalorier,
og etterlater ham fysisk og emosjonelt oppbrukt.
Jeg er sliten, kald, jeg er våt, sulten.
Og jeg ble grust på elva.
Teamet hans er ikke klare over utfallet.
Teamet mitt har gjort jobben sin.
Jeg har ikke gjort min.
Hva skjer?
Så,
jeg følte vekten av den fiaskoen.
Jeg er så lei for det. Jeg trodde...
- Hei. - Hei.
- Jeg prøvde å få tak i det. - Kom hit.
Det går greit.
Jeg syntes synd på Jordan da han kom tilbake.
Det er kompisen min. Jeg vil ha ham med til slutten.
- Det er vanskelig. - Det er som det er.
Vi har en god båt til en annen dag.
Den båten tar oss dit vi må.
- Vi har massevis av blåskjell til middag. - Greit.
Vi tar oss av deg. Vi gjør klar senga så du kan ta en lur.
Ikke tenk mer på det.
Å varme opp små ting er kjedelig, men vi trenger det.
Jeg vet det.
Med dagens oppdrag i grus
tar Team Bravo sine siste blåskjell for å dempe appetitten.
- Så Justin la aldri båten i vannet? - Justin gjorde ikke ferdig båten.
Vi startet en allianse med Jill, Amber og Justins team.
Men nå føler jeg at de må komme med noe hvis de slår seg sammen med oss.
Så langt har det ikke vært noe.
Er støvlene tørre nå?
Ja, et mirakel skjedde, og de tørket faktisk.
De er ikke helt tørre, men jeg lever en dag til.
Jeg var sur på Brian, men jeg innså at jeg at ikke vil miste Brian.
Jeg fikk plutselig mer frykt i meg.
Hva med deg? Hvordan føler du deg?
Jeg føler meg bedre for at du er bedre.
Hvis Brian går ned, må jeg pakke sammen
og enten finne et annet lag å bli med, hvis du tar meg, eller så er det over.
Løpet mitt er kjørt.
Ja, krabbe ville vært fint, men jeg vil heller beholde kompisen min.
Jeg er glad jeg er her med deg.
- Jeg også. - Jeg er glad du føler deg bedre.
Jeg ville vært ***** uten deg.
En kald syvende natt går inn i en kald åttende morgen
på Alaskas spillbrett.
Mens gårsdagen var et stort tilbakeslag for tre av de fire lagene,
er det ennå to krabbefeller igjen på øya.
Klar.
Alfas flåte er fortsatt ufullstendig.
Driver fortsatt på. Jeg vasker henne.
Vi må skynde oss.
Amber og Jill er lei av å vente på flåten,
så de har en risikabel plan som kan få tak i fellene uten den.
Vi har bestemt oss for å utnytte lavvannet.
Vi skal gå så fort vi kan, før tidevannet kommer inn.
Ok, ja.
La oss se om vi kommer oss over i lavvann.
Jeg tror vi er koblet til øya.
I Neka-bukten når tidevannet sine høyeste og laveste punkter
hver sjette time.
Den var på sitt laveste i morges, kl. 06:20.
Ved 12:48 i ettermiddag
er vannet opp til 16 meter dypt.
Herregud, se! Vi kan gå til øya.
Vi kan få tak i fellene.
Vi kom i tide.
Det tok Amber og Jill 20 minutter å gå til øya.
Se på det synet.
Med lavvannet på vei inn igjen...
La oss se om vi kan nå dem.
...øker hvert minutt de leter etter krabbefeller
risikoen for å bli strandet der over natten uten ly eller ild.
Ser du noe?
Nei.
Bare en konkylie.
- Jeg tror vi har mange slike. - Ja.
Å sette det i den bukta er nok en dårlig idé.
Hvor er de?
Du ser at floen kommer.
Vi har en jobb å gjøre. Ikke tenk på det.
Vi er på oppdrag.
Hvorfor finner vi ikke de andre fellene?
Hvor er de?
Vi ransaker stranden og de er ikke her.
Så frustrerende.
Jo mer trøtt og sulten jeg blir,
desto mer frustrert blir jeg.
Mens Amber og Jill prøver å kjempe mot den stigende elven i jakten på krabbefeller...
...finner Dawn, fra Team Delta, en potensiell trussel nær leiren deres.
Bjørnespor.
Ja visst. Se på det.
Det kan ha vært det jeg hørte utenfor leiren.
- Virker ikke som en stor bjørn. - Den er ikke stor.
Jeg tror du kan ta ham, Jordan.
Vent.
Vi vil snakke litt.
La oss snakke med dem, se hva de vil.
Rot med dem.
Team Charlie tar muligheten til å få info om konkurrentene deres, Team Delta.
Hva skjer, naboer?
Hva skjer?
Godt å se dere.
Hei, hvordan går det?
Hvordan går det? Står til?
- Klare for kulden? - Jeg liker kulden, men ikke væten.
Ja, dessverre får vi mer av det.
- Absolutt. - Det er et faktum.
Jeg føler at begge lagene våre er på topp.
Hvordan er dere like sterke som oss?
Vi har tre krabbefeller å mate oss alle med fem krabber hver.
Jeg var den eneste som kom til øya av hvor mange?
Vi er nummer én.
Gårsdagen beviser det.
Men vi vil absolutt ha et fjerde medlem på laget.
Hvis vi kan få én fra deres lag så er vi fire stykk igjen,
og det gir oss helt klart en muskelmessig fordel over de andre.
Vi er det siste firer-laget.
Til nå.
Skal dere få tak i noen andre?
Vi har lett etter en til.
Vi ville at dere skulle få se hva som er bedre.
- Som er bedre. - Absolutt.
Delta er på jakt etter det beste laget her ute.
De er et helt lag fullt av gode konkurrenter.
Jeg tror ikke det er smart å ta noen bare for å svekke antallet og øke vårt.
Til syvende og sist er det tre lag som ikke vil vinne,
jeg vil definitivt være på vinner-laget.
Hvis jeg var dere, og hadde kun én ledig plass,
ville jeg tatt noen derfra.
- Vi tenkte på det. - Få den ut.
- Vi vet hvem vi vil ha. - Vi vet hvem vi liker.
Hvem tenkte dere på?
- Vi kan ikke si det. - Kan ikke si det.
Camp Charlie kontaktet oss med feil oppførsel.
"Leiren vår er den beste, og bla, bla, bla."
Dere sier at dere vil ha en av oss, men tørr ikke si hvem. Kom igjen.
Så dere vet det så er vi ganske nære.
Vi kommer ikke til å bryte opp.
Men hvis noe skulle skje, setter vi pris på invitasjonen
og vi er åpne for diskusjon om noe skjer.
- Det er fair. - Når kulden setter inn...
- Vi er her for å varme dere. - Ok.
Som vi har sagt fra første dag, er det beste utfallet
hvis de fire vi startet med dominerer.
- Pass på hverandre. - Ha det.
Pass på dere selv.
Men når det kommer til stykket er målet mitt å vinne.
Du vil holde mulighetene åpne.
Amber og Jill, fra Team Alfa,
er ennå på øya og leter etter de siste krabbefellene.
Dessverre har vinduet deres for å gå på tørr mark tilbake til leiren stengt.
Det er allerede tildekt.
Vi må forlate dette og komme oss over.
Ja!
Vi fant krabbefellene våre.
Vi hentet ikke bare vår, men Bravos også, for å bevise for dem
at prøver å inngå en allianse og være fem sterke.
Har floen allerede kommet?
Skulle ønske vi stod opp tidligere.
Amber og Jill vet ikke hvor dypt det iskalde vannet er nå.
Pokker. Vi er ferdige.
Det kom veldig mye vann.
De står overfor et valg,
bli på øya og vente på tidevannet, eller forsøke å krysse elven,
uten å vite om de må gå eller svømme tilbake.
****. Herregud!
Fy ****. Den blir ikke lavere.
Å, det er dypt!
Herregud!
Går det opp til knærne der?
Jepp.
Dette var teit!
Det ble dypere...
og dypere.
Vanntemperaturen er under 4 grader,
noe som betyr at Amber og Jill har en alvorlig risiko for hypotermi.
Herregud.
Nå har det gått nesten 25 minutter i disse våte iskledde klærne.
De er nå klissvåte og utsatt for Alaskas kalde vind.
Jeg er kald.
Jo lenger hypotermi går ubehandlet, desto dødeligere blir konsekvensene.
Da jeg følte at det gikk inn i knærne mine tenkte jeg: "Vi fryser i hjel."
De må skifte til tørre klær umiddelbart,
ellers kan pulsen synke lavt nok til å sende dem i koma.
Vi var på randen av hypotermi, og vi måtte starte et bål fort.
Amber og Jill skynder seg tilbake til leiren,
og forventer at lagkameraten deres Justin har holdt ilden i live mens de var borte.
Kroppen min klarer ikke å holde på varme.
Hei, Justin!
- Ja. - Vi trenger deg!
Lagkameraten deres har skuffet dem igjen.
Vi kan legge oss i soveposene idet bålet er tent.
Så her er vi, fryser i hjel, prøver å starte et bål.
Vi trenger vår tredje mann.
Justin, vi trenger din hjelp!
Jeg vet at du hørte at vi ropte på deg.
Jeg vet at du svarte da hun ropte på deg for å hjelpe oss,
og du gjorde det ikke.
Jeg vet ikke om det bare var tunnelsyn
som vi fortsatt ser i Justin som jobber på båten,
men det er respektløst.
Hva skjedde?
Vi fikk krabbefellene. Vi gikk med vann opp til brystet.
Hvis du hadde kommet da alt oppstyret skjedde, ville du visst det.
Jeg hørte det ikke.
Hvis du kom da vi ropte på hjelp ville du visst at vi er klissvåte.
- Ikke skyld på meg at dere dro i vannet. - Herregud, Justin!
Jeg er her. Jeg prøver å se an hva som foregår.
- Jeg visste ikke hva som skjedde. - Vi er våte. Vi trenger bål.
- Hva skal jeg gjøre? - Vi trenger et bål.
Pass på stemmen din. Jeg kom for å hjelpe.
Ikke tenk på stemmen min.
Jeg gjør det, for jeg forsto ikke hva som skjedde.
Du kunne funnet ut av det hvis du lot båten ligge i fem sekunder.
Jeg visste ikke at det var en krise. Du kunne kommet og sagt det.
Tuller du?
- Vi er søkkvåte, og vi skal gå til deg? - Jeg visste ikke!
Skal jeg lese tankene dine?
- Vi vil at du kommer når vi roper. - Ikke anta at jeg visste om det.
Gå og lek med båten din.
Ikke beordre meg. Jeg kom for å hjelpe.
- Jeg kan hjelpe, så... - Ja, særlig.
Dropp holdningen din og snakk til meg som en moden person.
Jeg snakker ikke til deg mer i dag.
Det har tatt Justin to dager å bygge denne båten.
Jeg mister selvtilliten.
Jeg vil ikke ha din hjelp.
- Vi klarer oss fint. - Hva ønsker du, Amber?
- Kutte ved, lage fjærpinner? - Ja, vær så snill.
Hvis du kan kutte dem i mindre biter.
Jeg kan ta over når føttene mine er tørre.
Sånt skjer når du lar følelsene ta over. Du tenker ikke klart og blir bedriten.
Han må bevise at han er verdig til å være en del av dette laget.
Det blir fælt.
Han må kanskje finne et annet lag.
Til tross for uroen mellom lagmedlemmene,
lønte Jill og Ambers risikable strategi seg.
Siden de er det eneste utenom Charlie som vant krabbefelle-utfordringen.
Det har gått ni dager i Alaskas nådeløse villmark.
Jeg skal legge agn på fellene...
Team Charlie håper på en krabbefestmiddag i kveld.
- ...kast dem ut... - Gi oss noen krabber.
- ...og kom med litt mat, ok? - Gjør det.
Så det viser seg at det gir mer mening å sette den letteste personen på flåten.
Det er bare fysikk.
Hei-hå, hei-hå, Til krabben skal jeg gå
Angie begis seg på elven igjen for å sette krabbefellene,
og etter noen timer, dra tilbake og samle dem.
- Takk, dere. - Ta den.
Ingenting her er lett. Alt dette er ekte.
Vi fikk krabbefellen som var en god seier, men vi hadde mer arbeid.
Få det til å funke.
- Ha det, folkens! - Adjø, Annie.
Men Angie er tøff, så
hvis det går bra, og vi kan får napp,
og det gir oss mat,
vil det ha vært verdt all risikoen i verden.
Krabbefiske i Alaska kan være farlig og uforutsigbart.
Selv om Angie kommer seg gjennom de kraftige strømmene og setter fellene,
er det ingen garanti for at hun fange noe.
Greit.
En krabbefelle bruker agn til å lokke krabben
i en av tre strategisk plasserte åpninger kalt ledninger.
Den skråningen gjør at de lett kommer inn, men ikke ut.
Disse ringene slipper ut mindre krabber,
og gir mer plass til større krabber med mer kjøtt.
Og med den minst holdbare flåten av alle
blir Angie garantert våt og risikerer hypotermi.
Ganske skummelt.
Charlie er ikke det eneste laget som håper å få krabbe i dag.
Kan du få buen inn?
Sett henne ned.
Ok. Oi.
- Takk. - Ja.
Team Alfas flåte er endelig klar for jomfruturen.
Ja!
Da drar vi.
Jeg henter den andre.
Bare kast den.
Så dette er ikke bare Team Alfa.
- Dette er Team Alpha og Team Bravo. - Ja.
- Alt bra? - Ja.
Skulle ønske vi lagde en bedre åre.
Ja, men...
Hvis vi hadde hatt to pinner med presenning, ville den tatt mer vann.
Men han ville ikke ha hjelp.
Å bygge flåten tok meg vekk fra leiren.
Jeg var litt overambisiøs.
Det tok meg litt mer tid enn forventet.
Team Alfa, baby!
Men var tiden verdt det? Jeg vil si det.
Det er episk.
Justin og jeg har hatt noen småkrangler.
Men han bygget den beste båten.
Det er den beste båten her.
Kanskje Justin slår vel ut.
Vi får vel se.
Siden Delta er det eneste laget uten en krabbefelle,
drar Paul på jakt alene og håper å sikre seg protein til laget sitt.
Etter noen timer og minimale tegn på dyreliv...
****.
...ser han noen merker på et tre som tyder på at hjort kan være i nærheten.
Dette treet har vært brukt i flere år. Du ser at de bruker dette som en skilting.
Alle hjortene som går forbi går nok inn i den.
Det er en bukk som bruker dette området, og han er god.
Dette er et godt tegn.
Som den mest erfarne jegeren på Team Delta Team,
er presset høyt for at Paul fanger en hjort.
Det er tøft.
Nå har vi begrenset med ressurser,
og jeg føler at jeg ikke gjør nok noen ganger.
Kun én kan gi mer enn 50 kilo kjøtt, nok til å holde dem i to til tre uker.
Herregud.
Helt klart en bjørn.
Så nær leiren også.
Hjortekadaver er ikke bare et faretegn for Paul og laget hans,
det betyr at han har stiv konkurranse når det gjelder jakt,
bjørner.
Vær ekstra forsiktig her.
Ekorn.
Om jeg bare kan drepe noe!
Etter ni dager i naturen begynner Paul å miste troen på jakt
som en pålitelig matkilde for laget sitt.
For å vinne alt må vi få oss litt protein.
Dere vet ikke hva jeg har ofret for å komme hit.
Jeg har disse i ermet.
På baksiden står det: "Du klarer det, pappa."
"Vi er så glade i deg."
Derfor er jeg her.
Det gjør det tøft.
Dessverre for Team Delta, kommer Paul tomhendt tilbake til leiren.
Mens Team Delta har sine vanskeligheter,
tar Justin flåten ut i håp om å fange krabber,
men været tar en uventet vending.
Nå er det tåkete.
Kaldere og våtere, og Justins tålmodighet blir mindre.
Tuller du med meg?
Kom igjen.
Ja!
Ja, baby!
Det er det jeg snakker om.
Justin samler 12 krabber til sitt lag, Alfa, og allianselaget, Bravo.
Kom ned.
Jeg kommer med gaver.
Jøss! Se på størrelsen!
- Det blir festmåltid i kveld. - Hva?
- Herregud! - Tuller du?
Selv om de fikk tak i fellene sist, er Alfa de første til å få tak i krabber.
Herregud!
De er enorme!
Med mangel på protein i ni dager, vil skalldyret fylle opp Team Alfa.
Den er så tung!
Beklager at jeg skal spise deg.
Jeg må huske at Justin er den han er, og jeg er den jeg er,
og sammen utgjør vi et utrolig lag.
Jeg har hatt så mange traumatiske opplevelser i livet mitt
at jeg ikke stoler på mennesker.
Men fra nå av har han 1000% av tilliten min,
og jeg støtter ham 100%.
Vi fanget krabber i Alaska!
Ja!
På andre siden av Neka River
venter Charlie Camp på om krabbeoppdraget deres også var en suksess.
Nick! Seth!
- Det var Angie. - Var det Angie?
- Kom og se middagen deres. - Skal vi spise i kveld?
To hver, og disse er enorme.
- Vi spiser, baby! - Alaska har forsørget!
Fy søren.
- Bålet brenner. - La oss ta flåten opp.
I løpet av et par timer har Team Charlies feller samlet hele seks krabber,
som veide omtrent halvannen kilo hver.
Dette vil holde laget passende mettet de neste to dagene.
Å være her uten grunnleggende ting som mat og vann,
som man må finne selv, gjør at du setter pris på det så mye.
- Takk, sir. - Jepp.
Du må jobbe for det, og det er en rar takknemlighet.
Mat, baby.
Alaska har forsørget.
Angie!
De lukter så godt.
Jeg dro på en helt syk flåte og fikk matet gruppen.
Det var vanskelig, men jeg gjorde det.
Bålstekt krabbe.
Herregud.
Stolt av deg, Angie.
- Takk. - Stolt av dere alle.
Jeg er ikke vant til å gjøre det bra eller bli fortalt at jeg gjør det bra.
Jeg ser ut som en villmann som bare graver i denne greia, men jeg bryr meg ikke.
- I kveld skal det spises. - Ja,
S-P-I-S-E-S. Spises.
- ♪ engelsklærer. - Det spises.
Team Charlie er ikke de eneste som nyter en velfortjent fest i kveld.
Dere fikk fellene,
vi satt fellene,
vi fikk krabben, nå spiser vi krabben.
- Team Alfa! - Team Alfa!
Team Alfa holdt seg til sitt ord ved å dele krabbene med Camp Bravo.
Jill, Amber og Justins vennlige gest.
Ikke se på meg når jeg spiser.
Se der.
Å, ja!
Herregud.
De eneste som ikke får spist godt fra Alaska i kveld er Team Delta.
Jeg begynner å føle det nå.
Faktum er at vi må ha protein. Jordan, hvor mye lenger klarer du deg?
Ikke mye lenger.
Jeg har ikke spist på to dager. Og jeg vil bare skaffe litt protein.
Ja.
Jeg vil si at lagdynamikken begynner å bryte sammen
og mister integriteten sin.
Dette er en overlevelseskamp
Du må stole på laget ditt for det.
Akkurat nå produserer ikke teamet det vi trenger.
Siden deres egen fiske- og jaktinnsats har mislyktes,
diskuterer de hvordan de kan få protein fra de andre lagene.
Vi har mulighet til å byttehandle oss en krabbefelle.
Vi har mulighet til å byttehandle oss en krabbe.
Jeg vil ikke ha noe med Camp Charlie å gjøre.
Absolutt ikke.
Man må alltid tenke på strategi.
Det er vanskelig, for du begrenses av lagkamerater.
Det kan hende at ingen av oss forblir her hvis vi ikke får mat.
Alle ideene mine blir skutt ned av Dawn.
Men hva med å stjele en av krabbefellene der ute? Er det mulig?
Vi åpner opp for mye dritt om vi stjeler en krabbefelle.
Det er et spill, Paul. Vi må spille.
Jeg er ikke så komfortabel i leiren vår lenger.
Jeg tenker på brevet som sa at
laget du startet med kanskje ikke er laget du slutter med.
Hvis noe ikke endrer seg snart, kan det hende jeg forlater laget.
09:20 - DAG 10 VIND 3.5 M/S - TEMPERATUR 5.5°C
Hei.
Jeg sovnet mens jeg hugget ved.
Jeg føler meg elendig i dag.
Jeg begynner å føle sulten, slitsomheten, kulden.
Jeg føler meg verre etter at jeg kom ut.
Jeg har vondt i kroppen. Jeg føler at jeg ikke kan...
- Ser du svarte prikker når du reiser deg? - Jeg ser det hele tiden.
Jeg sliter med å bevege meg.
Fra nå av tror jeg ikke at jeg er i en god posisjon.
Vi får ikke i oss nok protein.
Jeg har ikke riktig kroppstype for dette.
Jeg har ikke fettlager i kroppen.
Jeg kan spille på ribbeina mine som et instrument.
Jeg må kjempe for å holde meg bevisst.
Jeg sovner hvis jeg er i ro,
som er nok et tegn på at kroppen min spiser seg selv.
Jeg har vondt i hodet.
- Ja. - Jeg blir syk.
Jeg blir syk av blåskjellene.
- Ja. - Jeg orker dem ikke mer.
Jeg er bekymret for at jeg kaster det opp, og det er et dårlig tegn.
Jeg vet ikke hvor lenge Jordan blir her. Han er fyren min.
Jeg vil ha ham her til slutten.
Men hvis Jordan bestemmer seg for å dra må jeg snakke med Camp Charlie.
Og jeg må gjøre det inkognito.
- Går det bra? Trenger du hjelp opp? - Det går bra.
Lagene har holdt ut tre dager til med Alaskas intense klima og forhold.
De siste dagene har vært en gamechanger.
Og Delta fortsetter å underprestere når de jakter og samler.
Vi er slitne. Kroppene våre spiser seg selv.
Matforsyningen har gått forsvunnet,
og de bærer sitt strå til stakken.
Jeg føler at vi alle er tikkende bomber som sakker ned.
Jeg føler at jeg ikke tenker klart. Jeg mister tankegangen lettere.
Vi bestemte oss for å ta en fin, avslappet dag.
Joel og jeg skal finne blåskjell og ferskvann.
Det neste jeg hører er:
"Jeg skal kutte ned et tre, for jeg er Paul Bunyan."
Jordan sa: "Du kan ikke gjøre det alene, så jeg blir med."
Jeg ba ham bli i leiren, men han ville ikke det.
Han er i femte gir hele tiden.
Han nevnte at han følte seg svimmel.
Det jeg trenger nå er noe ***** mat.
Jeg er bare på et lavt, svakt punkt.
Han tømte seg selv bare,
og det ble et tidsspørsmål.
Jeg hørte et stort dunk, og ser han med ansiktet ned.
Dette er Safety Four, vi trenger en lege på Delta.
Jeg tror han slo hodet hardt da han falt.
Vi har én mannlig deltaker nede. Han responderer ikke.
Det er et skummelt øyeblikk.
Jeg var veldig bekymret for broren min. Han var på en dårlig plass.
Tekst: Håkon Jordheim