‎7:38 - ZIUA 3 ‎PLOAIE - TEMPERATURĂ: 3,3 GRADE
‎Soarele răsare din nou.
‎După trei zile de ploaie ‎și temperaturi mici,
‎fără hrană consistentă,
‎toate echipele se simt slăbite fizic.
‎Nu mai putem mânca mult timp alge.
‎Va trebui să facem rost de proteine.
‎În ritmul ăsta, cine face rost mai repede ‎de hrană consistentă
‎are un avantaj clar.
‎În ultima oră am strâns moluște.
‎Abia mai respir.
‎N-avem un aport suficient ‎de vitamine și de proteine.
‎Uite un vierme frumos!
‎Dă-mi-l mie!
‎Bine. Bun venit în Alaska!
‎Încă se zbate.
‎Dacă se întoarce veverița...
‎- Trebuie s-o ucidem. ‎- E moartă.
‎Vreau să rod niște coapse de veveriță.
‎Fiind singura echipă fără un membru,
‎Charlie are un ajutor în minus ‎la vânătoarea pentru proteine.
‎- E o gură mai puțin de hrănit, totuși. ‎- Da.
‎Deci, dintr-un punct de vedere ‎foarte pragmatic...
‎Da? Ce părere aveți?
‎În tabăra Delta,
‎după ce au făcut un cârlig
‎din aluminiu și plastic recuperat,
‎Jordan pare primul jucător ‎care scoate un pește din râul Neka.
‎Cea mai mare îngrijorare e ‎că n-am prea mâncat.
‎Am depus mult efort ‎ca să facem adăpost și foc,
‎dar n-am făcut rost de hrană suficientă.
‎O să pescuiesc într-o oră.
‎Mă bazez pe tine, Jordan. ‎Ești pescarul nostru.
‎Frate, îți țin pumnii ‎ca să ne prinzi un pește.
‎Ar fi uimitor.
‎Cât Jordan se pregătește de pescuit,
‎echipa Alfa e mai inventivă ‎în căutarea proteinei.
‎Cred că avem suficient pentru moment.
‎Bine. Să ne întoarcem în tabără!
‎- Hai! ‎- Mie îmi convine.
‎La naiba!
‎Un urs!
‎Iarna apropiindu-se rapid...
‎- Uite! ‎- Doamne!
‎...și temperaturile începând să scadă...
‎Un urs trece râul chiar acum.
‎...jucătorii nu sunt singurii prădători ‎care vor să îngrașe.
‎- La 90 de metri! ‎- Îl văd!
‎- Doamne! ‎- Nu vrem să-i atragem atenția.
‎Un urs grizzly adult cântărește ‎aproape 360 de kg.
‎Faceți liniște!
‎Pe bune?
‎Toamna vânează și scotocesc agresiv...
‎Să-mi ard una!
‎S-a uitat direct la noi!
‎...consumând până la 20.000 ‎de calorii pe zi,
‎în pregătirea pentru hibernare.
‎Urcă spre copaci.
‎Am tăiat lemne acolo dimineață, ‎la 90 de m de tabăra noastră,
‎iar el a mers chiar acolo.
‎Am putea avea musafiri la prânz.
‎A plecat.
‎Dar amenințarea unui prădător dă startul...
‎Uitați! O rachetă!
‎...adrenalinei.
‎- Fir-ar! ‎- A renunțat cineva.
‎A sunat ca o rachetă.
‎Frate!
‎Fir-ar!
‎- Uite! încă o rachetă. ‎- Două?
‎Sunt două‎.
‎Cu un pas mai aproape, frate!
‎Încă una!
‎16 SINGURATICI
‎13 SINGURATICI
‎AMBER ‎TABĂRA ALFA
‎JILL ‎TABĂRA ALFA
‎JUSTIN ‎TABĂRA ALFA
‎LEE ‎TABĂRA ALFA
‎ÎȘI FAC REGULILE
‎BRIAN ‎TABĂRA BRAVO
‎COREY ‎TABĂRA BRAVO
‎JAVIER ‎TABĂRA BRVOA
‎TIM ‎TABĂRA BRAVO
‎JOCUL SUPRREM DE SUPRAVIEȚUIRE
‎ANDREA ‎TABĂRA CHARLIE - ELIMINATĂ
‎ANGIE ‎TABĂRA CHARLIE
‎NICK ‎TABĂRA CHARLIE
‎SETH ‎TABĂRA CHARLIE
‎NUMAI O ECHIPĂ ‎POATE CÂȘTIGA
‎DAWN ‎TABĂRA DELTA
‎JOEL ‎TABĂRA DELTA
‎JORDAN ‎TABĂRA DELTA
‎PAUL ‎TABĂRA DELTA
‎OUTLAST: CÂȘTIGĂM ÎMPREUNĂ
‎Am venit să joc. Am venit să câștig.
‎Două rachete luminează cerul ‎deasupra taberei Bravo.
‎Sunt doi oameni.
‎- Da. ‎- Doi oameni.
‎E doar a treia zi a jocului ‎și deja sălbăticia dură din Alaska
‎a eliminat încă doi jucători.
‎- Era echipa Bravo? ‎- Da.
‎E motiv de sărbătoare în celelalte echipe‎,
‎care speră să câștige ‎un premiu de un milion de dolari.
‎- Rachetă de semnalizare. ‎- Câte?
‎- Mi s-a părut că două. ‎- Două?
‎- Așa părea. ‎- Uite ce-i!
‎O șansă pentru noi.
‎Așa e.
‎Deși majoritatea jucătorilor nu știu ‎din ce tabără s-au tras rachetele,
‎o anumită echipă știe.
‎Ați tras cu rachetele.
‎- Da, sunt gata să plec. ‎- Băieți!
‎Am terminat.
‎Da. M-am udat până la oase.
‎Alaska m-a mestecat și acum mă scuipă.
‎Când ați hotărât asta?
‎Aseară.
‎Noaptea e rece. Sunt condiții extreme.
‎Dar, de asemenea, Javier conduce. ‎Nu mi-a plăcut.
‎A fost ultima picătură.
‎Ai tupeu? Hai încoace!
‎- O să pleci rapid. ‎- E greu.
‎Am căpătat respect pentru locul ăsta.
‎Nu știu ce să spun.
‎Azi-dimineață ne-am trezit cu o surpriză.
‎Dar instinctul îmi spune ‎că nu e o pierdere mare.
‎Tim e cel mai puțin experimentat ‎dintre noi,
‎iar Corey se plânge mereu.
‎Dacă v-am dezamăgit, îmi pare rău.
‎Victime ale climatului extrem din Alaska ‎și ale conjuncturii,
‎Tim și Corey aleg să se retragă,
‎făcând ca echipa Bravo să singura ‎din joc cu doi jucători.
‎Deci, depinde de mine și de Javier acum.
‎Hopa!
‎Acum am rămas doar eu și Rambo.
‎Am emoții.
‎E un joc de echipă.
‎Dacă Brian renunță, trebuie să găsesc ‎o altă echipă, dacă sunt primit.
‎Sau asta a fost tot.
‎Mi-am făcut treaba.
‎După trei zile, mai sunt ‎doar 13 jucători în joc.
‎Mi-a ghiorăit stomacul.
‎Iată! Se aude foamea.
‎Dacă suntem prima echipă care caută somon,
‎va fi un pas important ‎să aducem chestia asta acasă.
‎Nu se duce deloc cât de departe vreau.
‎Am pescuit mai toată viața.
‎De când sunt aici, n-am mai prins nimic.
‎Niciun pește nu s-a uitat măcar ‎la momeala mea.
‎Trebuie să reușesc o dată.
‎Nu cred că ăsta e locul potrivit.
‎Trebuie să-mi duc momeala ‎în mijlocul râului.
‎Probabil o să merg în amonte
‎în cercetare și o să văd cum e zona.
‎Trebuie să găsim mai multă mâncare ‎decât ce avem.
‎Cred că vreau să înaintez încolo puțin.
‎Jordan continuă să caute în amonte...
‎Par să facă fum din greu.
‎...și devine primul membru Delta ‎care găsește tabăra Charlie.
‎Oricât am vrea să flămânzească ‎și să înghețe toți,
‎vrem să jucăm și un joc psihologic.
‎Bine, ce minciună realistă să zic?
‎Am vrut să-i derutez un pic.
‎Ce ar fi aici? Ce ar crede?
‎Cum e cu cizmele? E mai bine?
‎Da. Mult mai bine.
‎Șosetele încep să se usuce.
‎Ați auzit?
‎Cioc-cioc!
‎- Salut! ‎- Salut, frate!
‎Mergeam în amonte puțin.
‎Am observat că iese fum. ‎Cum vă descurcați?
‎Bine. Cum stați voi cu mâncarea?
‎Stăm super.
‎- Super? ‎- Da.
‎Am mâncat o pasăre ieri, un pește azi.
‎- Bravo vouă! ‎- Da. Ne descurcăm bine.
‎Am avut destulă mâncare ‎și am putut înainta.
‎- Voi ați mâncat? ‎- Un pic, nu mult.
‎Pescuitul nu prea dă roade ‎pe partea asta.
‎Sunt pești. Eu am prins.
‎Jordan mi-a provocat imediat ‎spiritul competitiv.
‎Văd că ați tras o rachetă. ‎Cine va fi următorul?
‎Tu?
‎Pur și simplu nu-mi place tipul.
‎Și nu-mi place să fiu manipulat ‎psihologic de nimeni.
‎Ați rămas cu trei coechipieri.
‎O să vă propun ceva.
‎Avem o persoană în echipă ‎care probabil că are probleme.
‎Aseară a cam clacat.
‎Evident, nu e adevărat,
‎dar voiam doar să plantez ‎sămânța de îndoială
‎și să-i întărât unul împotriva altuia.
‎Așa că vom avea loc pentru încă un membru.
‎- Unul dintre voi va trebui să aleagă. ‎- Cineva se va simți așa acolo?
‎Da, și cred că unul dintre voi ‎trebuie să ia o decizie.
‎E doar o propunere. N-am alte intenții.
‎Nu e treaba mea să vă spun ce să faceți.
‎- Cineva trebuie să câștige, nu? ‎- Absolut.
‎- Sunt învinși și învingători mereu. ‎- Exact. Deci știți ce?
‎Se pare că vă descurcați. ‎Vă las în pace.
‎A fost super că am mers acolo.
‎M-am simțit convingător.
‎- Pe curând! ‎- Baftă!
‎Simt că m-au crezut.
‎Cred că e doar o chestiune de timp ‎până când unul se va gândi
‎să vină aici ‎și să vadă dacă se integrează.
‎Echipa aia se va destrăma și mai mult.
‎Nu cred nimic din ce a spus tipul. Nimic.
‎- Nu. ‎- Am un instinct foarte bun.
‎Știu mulți mincinoși. ‎Știu cum se comportă.
‎Limbajul corpului, contactul vizual.
‎Imediat, reacția mea a fost ‎că e o persoană nesinceră.
‎Nu-l suport. Parcă aș vorbi ‎cu un dealer de mașini.
‎A venit să se laude că a prins un pește.
‎E un joc psihologic.
‎Știu ce a încercat să facă. ‎Mi-am zis; „Nu! Nu cu mine, scumpule.”
‎E foarte evident.
‎Așa că, taci, du-te unde ți-e locul ‎și mori de foame!
‎Dar mersi că ai venit ‎și ți-ai ars caloriile.
‎Mă ataci în casa mea?
‎La doar 1.500 de metri în amonte...
‎Avem foc!
‎...echipa Alfa gătește cana plină cu moluște
‎adunate de pe plajă.
‎Iar Jill ne va găti ‎o supă uimitoare de moluște.
‎Moluște proaspăt culese din mare.
‎Molusca e un melc mic, acvatic,
‎care se găsește ‎agățată de pietre la reflux.
‎Deși nu au foarte multe calorii,
‎moluștele sunt prima sursă importantă ‎de proteine
‎pentru echipă, de când a ajuns.
‎Doamne!
‎- Vom avea un festin astă-seară! ‎- Așa e.
‎Avem mâncare! Avem proteine! Da!
‎Adunați-vă cu toții!
‎Ne trebuie un nume de tabără.
‎Veniți!
‎Avem. Suntem echipa Alfa.
‎- E o pană în copacul nostru. ‎- Stai! Unde ești, Lee?
‎- Da. ‎- Doamne!
‎Lee, vrei să le spui ceva celor de acasă?
‎Tusea aia e îngrijorătoare. ‎Asta le spun celor de acasă.
‎Bine. Îți dăm niște supă.
‎Se înnoptează și scade temperatura,
‎iar starea lui Lee se înrăutățește.
‎Fir-ar!
‎Ești bine?
‎TABĂRA ALFA - ORA 2:09 - NOAPTEA 4 ‎PLOAIE RECE - TEMPERATURĂ: -2 GRADE
‎Îmi cedează corpul.
‎Frigul mi-a cuprins tot spatele.
‎Îmi amorțesc brațele. Doamne!
‎Cred că fac bronșită. ‎Nu pot respira noaptea.
‎Mă doare când tușesc.
‎Parcă cineva mi-ar băga ‎o furculiță în plămâni.
‎ORA 7:22 - ZIUA 5 ‎PLOAIE - TEMPERATURA: -1,7 GRADE
‎Azi-dimineață, când ne-am trezit,
‎l-am găsit pe Lee în lacrimi.
‎Am pierdut totul.
‎Era gata să renunțe.
‎Din cauza ploii neîncetate ‎și a temperaturilor negative,
‎n-am dormit.
‎Fiecare noapte e o luptă ‎până la lumina zilei.
‎Știu când nu mai pot.
‎Mă retrag.
‎Sunt infanterist în Marina SUA. ‎Am fost la Operațiuni Speciale.
‎Am crezut că pot reuși, ‎dar sunt stors de vlagă.
‎Am crezut că pot mai mult.
‎M-a terminat cu totul.
‎Cealaltă echipă e de vină ‎fiindcă omul meu a renunțat azi-dimineață.
‎Când am văzut rachetele pe cer,
‎am avut un moment de revelație.
‎„Nu e așa de ușor.
‎S-a terminat totul.
‎Gata cu nopțile nedormite, ‎gata cu durerile de foame.
‎Aș putea face asta.”
‎Și asta a făcut acum. A plecat.
‎La revedere!
‎Pa, Lee!
‎Dar n-o să gândim negativ,
‎fiindcă o să câștigăm jocul ăsta, ‎noi, cei trei puternici.
‎O să luptăm cu ploaia asta nenorocită.
‎Altă alternativă n-avem.
‎O să continuăm.
‎Lee e al patrulea jucător retras
‎și prima pierdere pentru Echipa Alfa.
‎Plecarea lui lasă ‎doar 12 jucători în jocul
‎cu un premiu de un milion de dolari.
‎Alfa pierzând un jucător, ‎se creează un punct de cotitură
‎pentru echipa favorită, Delta.
‎Frate! E Alfa.
‎Da! E unitatea Alpha.
‎Înseamnă că toți au pierdut un om, ‎mai puțin noi.
‎Drum bun, oricine ar fi! ‎Călătorie sprâncenată!
‎Nu vreau să mă bucur, dar mă bucur.
‎Mai că mi-aș dori să mai văd o rachetă.
‎Doar noi am rămas patru.
‎E clar că imediat ce oamenii încep ‎să se retragă,
‎piesele de domino cad.
‎Cred că motivul ‎pentru care celorlalte echipe le e greu
‎e că adăposturile nu sunt bune, ‎moralul e scăzut.
‎Acum, sunt și mai puțini decât noi.
‎Cu cât stăm mai mult în patru,
‎mai multe șanse avem, ‎pe măsură ce lumea se retrage,
‎fiindcă e prea mult de lucru în doi.
‎O să continuăm și o să ne vedem de treabă
‎și se vede clar că toți ceilalți ‎se autodistrug.
‎S-a dus cu Delta naibii.
‎- Ne e bine. Suntem patru. ‎- Delta naibii?
‎Patru puternici.
‎Hai la pescuit!
‎S-ar putea să mai vedem o rachetă,
‎dacă o să bată așa vântul.
‎Următoarele 48 de ore nu aduc ‎decât ploaie fără încetare
‎și temperaturi foarte mici.
‎Vremea e oribilă.
‎Plouă, e frig. Toată lumea e udă.
‎Chinul musonilor din Alaska ‎îi afectează pe toți.
‎Dar sarcina de a supraviețui cere lucru, ‎în fiecare zi, în orice condiții.
‎Dar ziua a șaptea aduce, ‎în sfârșit, puțină ușurare.
‎A ieșit soarele. Da!
‎Când a ieșit soarele, a fost o ușurare.
‎Doamne! Nu știam că ești balerină.
‎E un curcubeu complet!
‎Bine.
‎Ați auzit?
‎- Se întâmplă ceva. ‎- Se aude de la plajă.
‎Să vedem!
‎Pentru prima oară în cinci zile,
‎sunetul elicopterelor care se apropie ‎anunță o livrare salvatoare,
‎pentru fiecare echipă, ‎fără a fi anunțată în prealabil.
‎Aceste livrări pot conține două lucruri‎...
‎Acolo!
‎...un mesaj de la organizatori, ‎cu noi reguli, directive...
‎„Urmați râul spre est! Crabii Dungeness ‎trăiesc la adâncime.”
‎...și provizii și unelte valoroase ‎care pot schimba soarta jucătorilor
‎care le pot folosi.
‎- Mâncare pentru pisici? ‎- Nu, e un fel de carne.
‎Livrarea de azi le are pe amândouă.
‎Pe lângă materialele ‎necesare pentru o plută...
‎Avem ciocan!
‎E perfect.
‎...și a navigării spre insulă...
‎Îmi doream un binoclu.
‎„Folosiți mareele ca să ajungeți ‎pe insulă și acasă.”
‎Sunt coordonate. Ai harta?
‎...un mesaj de la organizatori oferă ‎o șansă echipelor.
‎Căutând pe insulă, veți găsi oale.
‎E super.
‎La est, peste 1.200 de metri ‎de apă rece, există o altă insulă,
‎dincolo de care sunt zone de pescuit ‎pentru crabul Dungeness.
‎Pe toată insula sunt ascunse cinci capcane ‎de crab, numite „oale”.
‎Să construim o barcă!
‎Echipele care vor lua una ‎sau mai multe capcane
‎va avea mijloacele ‎pentru o sursă bună de proteine.
‎Dar pentru a ajunge la cealaltă insulă ‎nu e nevoie doar de barcă,
‎ci și sincronizarea călătoriei ‎cu refluxul puternic.
‎Asta înseamnă că prima șansă e ‎la doar trei ore distanță.
‎Dacă ceilalți primesc aceleași lucruri,
‎vor căuta aceleași capcane, ‎așa că nu putem aștepta.
‎În echipa Charlie...
‎Are mărimea bună.
‎...Seth preia conducerea proiectării ‎și construirii plutei.
‎Îmi place să mă consider inginer.
‎Da, barca poate fi foarte simplă.
‎N-avem mult timp ca s-o construim
‎dacă vrem să prindem refluxul.
‎Erau tăiate pentru adăpost,
‎dar, cu noile provocări,
‎toate vor avea dublă utilizare.
‎Din aceste bucăți vom face o plută.
‎Ideea e să avem ca un scaun ‎pentru ponton de pescuit.
‎Două pe partea cealaltă, ‎doi bușteni pe post de scaun.
‎Să sperăm că nu mă voi scufunda cu totul.
‎Trebuie să fie ușoară.
‎Cât mai ușoară, dar zdravănă.
‎Dacă se scufundă, ‎cel mai mare pericol e hipotermia.
‎Fiind o echipă cu mare lipsă de alimente,
‎cred că riscul merită recompensa.
‎Mai ales pentru un crab plin de proteine.
‎Vrem crabi, nu?
‎Crabi să fie!
‎În tabăra Bravo, înainte de a face pluta,
‎Javier propune o schimbare de strategie.
‎Instinctul îmi spune că nu e bine ‎s-o facem aici.
‎Cred că e mai bine să ne apropiem.
‎Pur și simplu? Vrei să ducem totul ‎până la plajă?
‎- Va dura o veșnicie. ‎- E destul de departe.
‎E la aproape 1,5 km.
‎La început, Brian a zis ‎să lansăm pluta de aici,
‎din fața taberei,
‎și să mergem 1,5 km spre insulă, ‎unde sunt capcanele pentru crabi.
‎Am vrut să schimb tactica.
‎Tabăra Bravo, fiind ‎cea mai îndepărtată de insulă,
‎Javier a ajuns la concluzia
‎că asamblarea și lansarea plutei în aval
‎le asigură cele mai mari șanse de reușită.
‎Va însemna o călătorie mai scurtă pe apă,
‎dar ar putea fi mai greu să prindă ‎curenții rapizi de apă ai râului Neka.
‎Poate că Javier are dreptate.
‎În final, trebuie să lucrăm împreună ‎ca să supraviețuim.
‎Așa că eu cedez. ‎El ia ultima decizie, ca de obicei.
‎Haide, Brian!
‎Încerc să ofer cât mai multe perspective.
‎Sper că Brian nu le vede ‎ca pe niște ordine.
‎Încerc doar să am grijă de el.
‎Dincolo de râul Neka,
‎Echipa Delta, fiind în avantaj numeric,
‎construiește rapid o ambarcațiune ‎mult mai mare.
‎Avem ocazia de a profita ‎de numărul oamenilor
‎și să fie cu atât mai mult un avantaj.
‎Am construit câteva plute în tinerețe.
‎Barca asta va trebui să aibă putere.
‎Va trebui să tai niște guseuri,
‎ca lemnul transversal să nu se miște.
‎- E musai. ‎- Da.
‎Grupul nostru e bun.
‎Suntem niște luptători plini de resurse.
‎Proiectul plutei inspirat de drone ‎și catamaran prinde formă.
‎Va avea camere.
‎Va avea o grindă sub structura principală,
‎legată de cameră.
‎Ne ridică mai mult deasupra apei.
‎- Avem stabilitate bună. ‎- Da.
‎Structurile în cruce, stabile.
‎Asta ne va ține ‎echilibrați frumos pe plută.
‎Trebuie să gândim în avans. ‎Avem capcane pentru crab.
‎O folosim pe toată durata, ‎deci, merită efortul în plus.
‎Chiar consumăm multă energie ‎cu pluta asta,
‎gândindu-ne că merită investiția.
‎Legați separat! Dacă se desprinde una, ‎se desprind toate.
‎Nu va fi de unică folosință.
‎Vom putea să ieșim în larg,
‎după pește și sper să prindem crabi.
‎Dar chestia e că putem trece râul acum
‎și ne putem vizita amicii de peste râu.
‎Poate vedem și ce fac ei.
‎Apoi, avem și un plan viclean.
‎Planul principal e să fim primii.
‎Nu știm dacă ceilalți vor găsi ‎oale de crab.
‎Pe celălalt mal,
‎călătoria lui Javier și Brian pe râu ‎îi aduce pe teritoriul Alfa,
‎unde Justin a petrecut câteva ore
‎lucrând la pluta lui.
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Javier, nu?
‎Da.
‎- Care e planul? ‎- Merg să vizitez insula.
‎Îți propun ceva. ‎Dacă ajung eu primul, vrei să-i împărțim?
‎Dacă ajungem înaintea voastră, ‎îi împărțim.
‎- Batem palma. ‎- Care ajunge primul.
‎Dacă ajung acolo primul, ‎o să împart în mod egal.
‎Dacă ajungeți voi, o să faceți la fel.
‎Justin are mare dreptate.
‎Să împărțim cursele de crabi e ‎o idee bună.
‎Bine. Eu zis s-o facem. ‎Împărțim oalele. Bine. Batem palma?
‎S-a făcut.
‎- Bine. Echipele Bravo, Alfa. ‎- Bine.
‎- Bine, Justin. Baftă! ‎- Bine.
‎Baftă! Brian, Javier.
‎- Pe curând, Justin! ‎- Baftă!
‎Ideea lui Justin de a împărți ‎oalele de crab,
‎de a colabora
‎și de a înfrânge adversarii
‎ne va întări pe noi.
‎Brian, ai grijă cu pietrele!
‎Ambele echipele Alpha și Bravo au pierdut ‎membri în ultimele zile,
‎așa că se aliază
‎unindu-și șansele împotriva rivalilor ‎de pe partea cealaltă.
‎Celelalte echipe pot face ce vor. ‎Asta schimbă tot.
‎Acum, următorul reflux ‎apropiindu-se rapid...
‎Încearcă s-o strângi cât mai bine!
‎...‎Javier și Brian se poziționează ‎la 1.200 de m în amonte
‎și încep să asambleze pluta.
‎Trebuie să meșteresc aici.
‎Ce zici de un triunghi legat solid?
‎Cu curelele astea? Mai am două.
‎Ideea camerei e dintr-un documentar
‎pe care l-am văzut, ‎despre evadarea din Alcatraz.
‎Dacă evadații ăia au scăpat ‎de pe insulă
‎și au ajuns la mal, ‎sigur putem ajunge la oalele pentru crabi.
‎Între timp, la râu,
‎Justin, din echipa Alfa, ‎își reia proiectul,
‎de aproape două ori mai mare ‎decât a lui Bravo.
‎Încerc să fac o ambarcațiune ‎cum n-a mai făcut nimeni.
‎Mai bine nu mă grăbesc ‎și fac ceva eficient.
‎E ca în fabula cu țestoasa ‎și cu iepurele acum.
‎E un maraton, nu un sprint.
‎Lucrul pe care-l construiește e ‎mai mult decât o barcă elaborată.
‎Justin lucrează la barcă ‎și durează prea mult.
‎Nu e practică și ne costă timp.
‎Trebuia să fim deja în aval.
‎Cât Justin continuă ‎să lucreze la nava lui...
‎Pare foarte stabilă.
‎...celelalte echipe le finisează pe ale lor...
‎Bine. Pornim.
‎Da, trage bine și, apoi, înfășoară!
‎...grăbindu-se ca să ajungă ‎pe insulă primele.
‎Nu mai aveam timp. ‎Trebuia să pornim la drum.
‎Conform planului lui Javier,
‎Brian din echipa Bravo ‎se pregătește de lansare din aval.
‎Nici măcar nu le-au umflat bine!
‎E nasol. Sper să fie ‎Garda de Coastă prin apropiere.
‎Pluta asta se va scufunda.
‎Trei, doi, unu, start!
‎Echipa Delta își mută nava ‎ca să prindă curentul
‎și decide rapid cine va prelua cârma.
‎Am avut o decizie de luat.
‎Cine vrea să riște totul?
‎Cine e dispus să iasă în apă ‎și să riște expunerea,
‎umezeala și riscul de a pleca acasă?
‎Jordan, ești omul nostru. Mă bucur. ‎Pleci cu minunăția!
‎Când am plecat din armată, ‎aveam antrenament
‎pentru o situație exact ca asta.
‎O să fii cel mai bun.
‎Iar echipa m-a ales să merg acolo primul.
‎La 30 de metri în aval...
‎Acum, asta.
‎...cât rivalii lor, Delta, ‎fac ultimele pregătiri,
‎echipa Charlie ia în calcul ‎o schimbare rapidă de strategie.
‎- Ești gata? ‎- Da.
‎A început să bată și vântul. Să ne grăbim!
‎Clatin-o puțin!
‎Poți face asta?
‎Uită-te!
‎Inițial, eu voiam să cârmuiesc pluta, ‎înainte s-o lansăm...
‎Sincer, am emoții. Dar voi sunteți ‎mai grei decât mine.
‎- Da. ‎- Se va afunda.
‎Ar trebui să ocupi mai mult spațiu.
‎- Am înțeles. ‎- Fii atentă! Sigur vrei?
‎Da. Mă descurc.
‎Dar, în timpul ăsta, Angie m-a privit ‎și a zis: „Mă descurc.”
‎Ești gata?
‎Putem discuta cu Nick?
‎Uitându-mă la râu, m-au apucat emoțiile,
‎fiindcă aveam o cameră improvizată
‎făcută din arin, chestii legate,
‎care să înfrunte ‎un curent puternic de apă.
‎O să stau puțin pe ea!
‎Dacă plutește cu mine, cu tine, n-o să...
‎Tu nu vei păți asta.
‎E foarte înfricoșător.
‎Nu aveam încredere ‎în abilitatea lui Angie.
‎- Vrei s-o faci? ‎- Da.
‎- Ești sigură? ‎- Absolut.
‎Uită-te la mine! Dacă mergi acolo, ‎nu poți să nu ajungi.
‎N-ai de ales.
‎Știu. V-aș spune, ‎dacă n-aș putea face ceva.
‎Am experiență mare la înot
‎și îndur foarte bine frigul.
‎Am o greutate mai mică.
‎Va pluti mai mult.
‎Mă va scoate din apă mai mult.
‎- Mă pricep pe apă. ‎- Mă îndoiesc.
‎Cred că Seth e cel mai bun.
‎Nu cred că Angie poate face asta.
‎De ce crezi asta?
‎Cea mai ușoară persoană de pe plută ‎ar putea să nu aibă puterea
‎de a cârmui.
‎Cârmuiește ca un porc.
‎Murim de foame și trebuie să câștigăm.
‎Cel mai bun e Seth.
‎Chiar mă provoci în clipa asta,
‎fiindcă ceea ce spun e că voi...
‎Stai așa! Nu mă întrerupe! Ai terminat...
‎În primul rând, să nu mă arăți cu degetul!
‎Asta mă provoacă rău.
‎Când ridică vocea un bărbat, gata!
‎Un mascul zgomotos, care urlă
‎îmi declanșează niște reacții și nu permit ‎să se întâmple asta.
‎Mă tot întrerupi, ‎iar eu încerc să vă vorbesc.
‎- Da? ‎- Spune!
‎Sigur că ripostez, dar...
‎- Nu-mi vorbi așa! ‎- Gata!
‎Atunci, zi ce ai de zis!
‎Sunt mai ușoară decât voi!
‎Camerele astea sunt foarte subțiri.
‎E clar că și ție îți dovedesc ‎că te înșeli.
‎Asta fac aici. Le arăt tuturor ‎că se înșală.
‎- Poate mă înșel. Bine. ‎- Știu că te înșeli.
‎Îmi place să stau retras, ‎să evaluez situația și să decid apoi.
‎- Vă comportați ca la școală acum. ‎- Zic doar că...
‎- Am auzit ce a spus el. ‎- Gata!
‎Îmi place să nu intervin ‎decât când trebuie.
‎- Nu sunt de partea nimănui. ‎- Nu!
‎Avem nevoie de a treia părere. ‎Îl las pe Seth.
‎Cred că așa pot conduce cel mai bine.
‎- Știu că pot s-o fac eu. ‎- Bine.
‎Dar cred că ea e mai potrivită, ‎fiindcă e mai ușoară.
‎Dar pot s-o fac eu. Decide!
‎Acum, tu decizi. ‎Am încredere în orice ai alege.
‎Mă descurc.
‎Bine. O trimitem pe Angie.
‎Apreciez că Seth e mediator.
‎Nu sunt doar o femeie ‎care se află în treabă
‎și care pleacă după ce s-a săturat.
‎Sunt cal de cursă lungă
‎și când zic că pot să fac ceva, ‎știu că pot.
‎Drum bun, frate!
‎Întârziați de disputa internă...
‎Unde ne e vâsla?
‎...echipa Charlie se grăbește ‎să-și ducă pluta la apă.
‎Apa nu e așa cum am crezut.
‎Da.
‎Deși Echipa Alfa rămâne marginalizată...
‎Suntem singurii rămași în urmă.
‎Fiindcă el se crede priceput la toate.
‎...la 200 de metri în aval,
‎cei rămași din Bravo a profitat de ocazie
‎ca să recupereze
‎și-și lansează pluta ‎din locul ales de Javier.
‎- Sigur vrei să faci tot? ‎- Hai! Vezi cum va fi!
‎Delta a profitat de avantaj
‎și a avansat mult
‎în cursa pentru proteine vitale.
‎Da, amice. Mergi cu fluxul! Nu te opune!
‎Curentul mă ia rapid. E exact ce vreau.
‎E timpul să câștig.
‎- De aici e ușor. ‎- S-a făcut.
‎Folosește bățul, frate!
‎Te descurci. O să reușești, Brian.
‎Adu-ne mâncarea aia! Haide!
‎Dacă vreun jucător găsește primul ‎capcanele de crab,
‎nu-l va opri nimic să le ia ‎pe toate cinci.
‎Sper să reușească.
‎Nu mai putem face nimic acum.
‎Încep să vâslesc și apoi îmi dau seama
‎că nici nu e cazul. Conducem.
‎Curentul mă duce. ‎Mă pot bucura de plimbare.
‎Jordan!
‎Ce-a pățit al patrulea membru?
‎Al patrulea membru unde e?
‎Apare imediat!
‎Serios?
‎- Ce a zis? ‎- Că apare.
‎Trimiteți o plută?
‎Da, e în spatele vostru.
‎Nu vreau doar s-ajung. O să dau clasă.
‎Ce naiba?
‎Face flotări?
‎Își bate joc de mine.
‎Nu cred că-l vom prinde.
‎Știu foarte bine să pescuiesc.
‎Așa că mă uit mereu încotro curge apa,
‎cum e cursul.
‎Apoi, am observat curentul.
‎Am simțit că ceva îmi spunea ‎să mă las purtată de curent.
‎E cineva în roșu acolo.
‎Cred că se străduiește mult.
‎Zece.
‎A terminat.
‎Uită-te cum curge apa acolo!
‎Continuă, Angie! Trage!
‎Nici nu-mi fac griji.
‎Mergi la mijloc!
‎Hai!
‎Ai avansat bine, Angie!
‎N-am crezut că voi reuși ‎și era să renunț.
‎Hai! E bine! Treci acolo!
‎Angie, aproape ai ajuns.
‎Apoi a început să se miște.
‎A dat de curent.
‎Perfect! Ești perfectă!
‎Mă chinuiam contra curentului,
‎m-am uitat și am văzut o fată pe o plută.
‎Așa a început cursa.
‎Măiculiță!
‎Bravo ei!
‎Seth, s-a apropiat mult!
‎Continuă să împingi! Hai!
‎Cred că avansezi bine, Angie.
‎Nivelul meu de încredere era la maximum.
‎Nici nu-mi fac griji.
‎Mă îndrept direct spre insulă. ‎O să iau toate capcanele de crabi.
‎Se descurcă.
‎Ce faci? Ești în locul greșit, băiete.
‎Apoi m-am uitat cu coada ochiului.
‎La naiba! Nu se poate!
‎Subtitrarea: Daniel Onea