Skubber du mig i?
Jeg vil have min halskæde.
Og jeg kom for at give dig den.
Kom. Jeg giver dig et lift tilbage til din lejr.
Royal.
Royal, hvor kører du os hen?
Royal!
Lad mig komme af, Royal.
Hvad laver du?
Royal! Jeg vil af. Nu!
Stop! Jeg sagde stop!
Giv mig min halskæde.
Det kan jeg ikke. Jeg kom den i en skruestik og knuste den.
Og ved du, hvad der skete? Ingenting.
Hvad siger du til det? Din sten var bare en skide sten.
Det tror jeg ikke på.
Du tror, du kommer tættere på noget, men det gør du ikke.
Den sten havde et mineral i sig, og der er mere af det på din jord.
Jeg tror, det og hullet er forbundet.
Og jeg tror, begge er forbundet med tiden.
Begge er på en eller anden måde tid.
Hold kæft!
Tiden er en dimension, ikke? Længde, bredde, højde.
Vi kan se dem. Vi kan røre dem.
-Hvorfor ikke tid? -Jeg er ligeglad.
Fantastiske ting er altid kommet ud af jorden.
-Og måske er det bare endnu en... -Jeg er ligeglad.
Nej, jeg sagde jo, min familie ikke må vide noget om dette.
Du rejste gennem tiden! Det er fantastisk.
Må de ikke vide det?
De forstår det ikke!
Hvorfor forstår de det ikke?
Hold dig væk fra min familie.
Ellers slår jeg dig ihjel!
Jeg vil gøre vidunderlige ting.
Nej!
Jeg vil hjælpe folk.
Royal.
Royal!
Efterlad mig ikke her!
Yderområde
Hej Kirkland. Undskyld, jeg forstyrrer.
Det er okay, Joy. Hvad sker der?
Jeg vil lave en anholdelse i Tillerson-sagen.
Virkelig? Åh, godt. Hvem?
Perry og Rhett Abbott.
Manner.
Trevor blev sidst set på Pit Bar.
Hans sidste måltid var en burger,
hvilket hans brødre sagde, han bestilte.
En opvasker kan bevidne, han så Perry Abbott på barens p-plads
banke løs på Trevor den aften.
Perry og hans bror Rhett kørte derefter liget
til grænsen af deres jord, slæbte det op ad bjerget.
Deres eneste alibier er hinanden, og deres forældre, som løj.
Senere samme aften regnede det. Meget.
Det er derfor, liget og stedet var så rene.
Okay. Det bliver ikke sjovt at retsforfølge Abbottsene.
Men... Godt gået, Joy.
Der er én ting, der ikke helt passer.
Hvad?
Retsmedicineren siger, Trevor kun var død i otte timer, da Amy Abbott fandt ham.
Som var fire dage efter slåskampen på Pit Bar, som du ved.
Så Perry dræbte ham ikke i slåskampen på parkeringspladsen?
Det gjorde han.
Retsmedicineren tager bare fejl.
Laver du pis med mig?
Nej.
Jeg har også et valg på vej. Jeg kan ikke røre ved det der.
Og hvis du var klog, ville du heller ikke røre ved det.
Godnat, Joy.
Kan vi lave et tofarvet mere?
Okay, kom så.
Hvorfor sov bedstefar på sofaen?
Det ved jeg ikke.
Han kunne vel ikke sove eller noget.
Hvad?
Alle i denne familie hemmeligholder ting fra hinanden.
Tja, det...
Det er rimelig svært at forklare ting
eller at tale om dem.
Af og til skjuler man ting fra dem, man elsker,
fordi man ikke vil såre dem.
Ikke at vide ting gør ondt også.
Okay.
Hej. To, tak.
-Hej Amy. -Hej.
Perry.
Hej Joy.
Barmhjertige gud...
Vi indrømmer, vi har syndet mod dig i tanke, ord og gerning.
Vi har ikke elsket dig med hele vores hjerte.
Vi har ikke elsket andre, som du har elsket os.
Vi er virkelig kede af det.
I din nåde, tilgiv, hvad vi har været.
Må Herrens fred være med dig.
Og også med dig.
Giv din nabo et tegn på fred.
Fred være med dig.
-Fred være med dig. -Og med dig.
-Fred være med dig. -Og også med dig.
Ja. Godmorgen. Tak.
Jeg er sent på den.
Okay. Og vi har gæster i dag.
I kender alle sherif Joy Hawk.
Jeg ville byde hende og hendes familie velkommen i vores kirke.
Joy, hvorfor rejser du og din familie jer ikke, så beder vi en bøn for jer.
Frank?
Vi beder om dine velsignelser til sherif Joy, Herre.
Og vi takker dig for hendes mange års tjeneste i dette område.
Og mens vi alle er skyldige i synd, ved vi, at ingen er over det, Herre.
Så jeg vil gerne sige en særlig bøn til din tjener Joy Hawk
og hendes ven Martha.
Da ægteskabets sakramente er foreningen mellem en mand og en kvinde,
overgiver vi dem til dig og beder om,
at hun kan stole på vor Herres godhed og retfærdighed.
Okay, lad os tage Herrens nadver...
Kom nu. Bliv.
Krop og blod af din søns offer,
velsign dette brød og vin.
Kristi blod, udgydt for dig.
Jesu legeme.
Jeg kan ikke.
Hallo.
Vis ham det.
Undskyld. Jeg vidste ikke, om du ville tage den.
Du gik uden at sige noget.
Kan vi gå en tur eller noget?
Er de fra min have?
Ja, undskyld.
Gud.
Hør. Jeg elsker hvert sekund, vi er sammen. Okay?
Og da jeg vågnede i morges, havde jeg en vild følelse af, at nu er det nu.
Det er den, jeg vil være sammen med. Men...
Men jeg vil leve mit eget liv væk herfra.
Heller ikke mig. Vi kan gøre det...
Da du var 17, sagde du, du ville forlade ranchen. Du går ikke nu.
Jeg beviser det for dig.
-Lige efter rodeoen, kom nu. -Gud.
Nej! Din familie vil trække dig tilbage.
Og det er okay.
Men hvis det er sådan, kan jeg ikke være sammen med dig.
Så sig, hvad du har brug for.
-Du hører ikke min pointe. -Hvad er din pointe?
Dækker du over Perry?
Slog han ham ihjel?
Nej.
Nej, han havde intet med det at gøre. Det havde jeg heller ikke.
Hvis du skal lyve om det her,
så ved jeg ikke, hvem du er.
Fuck! For fanden da.
Hey. Hej. Luke?
Ja. Du er på medhør. Jeg har min mor med mig.
Hvordan har Wayne det i dag?
Han kan ikke bevæge sig, kan ikke tale og kan ikke selv spise, så... Ikke godt.
Det er jeg ked af at høre.
Vi forsøger at forberede os på det værste.
Okay. Jeg har det seneste udkast af Waynes testamente her foran mig.
Jeg kigger på det nu.
Okay. Hvad står der?
Hvis Wayne dør, vil han have, at jorden og virksomheden, alt,
skal gå til din bror Billy.
Hej. Det er Patricia.
Ja. Hej.
-Det er et stykke tid siden. -Ja.
-Det er hårde omstændigheder. -Ja.
Det her er dog overraskende.
Testamentet er ikke blevet eksekveret, men Waynes ønsker er meget klare.
Vi forstår. Vi vil gerne se et aktuelt udkast.
Jeg ved, det ikke er officielt. Vil du sende en kopi?
-Ja. -I dag.
Tak. Det var rart at tale med dig igen.
-Sådan. -Undskyld.
Arbejdsting. Hej skattepige.
Jeg kiggede på retsmedicinerens rapport og...
Lad os gå hen til sandkassen.
Ja. Kom så.
Undskyld, denne sag gør mig sindssyg. Og jeg...
Jeg er et skridt nærmere på at løse denne ting
og alt passer sammen, bortset fra denne rapport.
Stop.
Jeg er ligeglad med den forbandede sag.
Jeg følte mig som en marionet deroppe.
Vi er bare blevet slæbt ind i dette...
Jeg har brug for din støtte. Kampagnen. Sagen...
Hvis det at vinde denne kampagne betyder, at din familie ydmygedes,
så er det ikke noget, jeg vil støtte.
Okay.
Jeg tager mig af advokaten. Dette vil gå væk.
Billy vil aldrig vide det.
Det er ikke blevet eksekveret. Ikke bindende.
Jeg ved det ikke.
Skat, Billy er ikke i stand til det.
-Du er. -Okay.
-Det er du. -Ja. Det er jeg.
Jeg er kun væk et par dage. Indtil middagen er overstået.
-Det er Aspen, ikke langt væk. -Det er okay.
Hvad? Åh gud. Ødelæg ikke mit outfit.
-Gør I det, bliver jeg sur. -Det gør jeg ikke.
Okay. Det er nok.
-Jeg elsker dig. -Ja. Er du fem?
To.
Det er så kønt.
Jeg skyder en elg for far.
Jeg vil vise dig noget.
Okay.
Engang for længe siden
var der en ung astrolog.
Han ville vandre omkring,
se op i himlen,
føle ærefrygt over himlens bevægelser.
Hans blik var altid fæstnet på, hvad der var ovenover ham,
så meget, at ofte
snublede han, når han gik.
En dag
snublede astrologen
og faldt ned i en brønd.
Og snart fandt hans mor, der var en klog, gammel kvinde,
ham på bunden af brønden.
Og hun sagde til ham:
"Nå,
"hvordan forventer du at vide, hvad der er i himlen,
"hvis du ikke kan se, hvad der er ved dine fødder?"
Pis!
Har du set din bedstemor et sted?
Nej. Ikke siden kirken.
Måske tog hun hundene med ned til bækken.
Sandsynligvis.
Vil du have en sandwich?
Nej tak.
Jeg tror, jeg vil se, hvor hun er.
Du klarede det.
Okay.
Cecilia.
Ja?
Må jeg komme ind?
Jeg vil være alene.
Hvad laver du?
Er du okay?
Hey...
Husker du dengang, vi kørte ned til Jubilee Days?
Og det var før Perry, tror jeg.
Jeg fandt en særlig vej til os, da du ville køre en naturskøn rute.
Du havde kortet i skødet.
Du blev ved med at sige, det ikke var den rigtige vej.
Og jeg sagde: "Bare rolig, vi er okay."
Vi fór vild.
Du ville ikke spørge om vej.
Men du fandt den rigtige vej, du fik os derhen.
Og du sagde aldrig et ord om det.
Jeg ville være fortabt uden dig.
Det er den ærlige sandhed.
Jeg er bare... Jeg vil bare være alene.
Okay.
Du havde ret omkring den vestlige græsgang, far.
Jeg har ingen penge, intet tøj, jeg har ikke noget sted.
Det rager ikke dig. Dit job er at sende penge.
Vi har ikke lamotrigin på lager, er det generiske okay?
Ja da, Jennifer, helt sikkert. Det er kun min hjerne...
Værelse 210.
Jeg må se dig.
Nej, lige nu.
Jeg siger ikke, det ikke skete.
Jeg er bare... Vores familie har været meget igennem,
min far er under et stort pres...
Er han under pres?
Hvis skyld er det? Han forårsagede besværet.
Jeg taler om mord. Mordforsøg, det kan du ikke retfærdiggøre.
Jeg prøver kun at...
Din far flegnede, det er enkelt, hans øjne var vilde.
Må vi få noget mere kaffe?
Det skulle ikke undre mig, om det er, hvad der skete med Trevor.
Fyren gjorde eller sagde noget, udløste noget,
og din far flegnede.
-Vil du have noget mere... -Ja.
Nej. Tak.
Jeg ved, det må være svært for dig,
jeg forstår det.
Jeg forstår dig.
Vi tænker ens, synes du ikke?
Jo.
Det gør jeg.
Derfor prøver jeg at hjælpe dig.
Der er ting, der sker, der er forbundet med dig.
Og de er forbundet med mig.
Og de er forbundet med Rebecca.
Jeg ved, det er svært at acceptere den slags mørke i din egen familie.
Men det er vigtigt. Det er vigtigt, at du gør.
Hvis Royal prøver det samme igen...
Jeg er hjælpeløs. Hvad skal jeg gøre?
-Hey, du har ikke... -Nej, din far efterlod mig som død.
Det var frygteligt,
men det var...
Det var transcenderende.
Ved du hvad?
Det var klarhed.
Det var, hvad det var, det var klarhed.
Og det her, det er den nye begyndelse,
og det bedste at gøre, det allerbedste at gøre,
ville være at gå til sheriffen og fortælle hende alt.
Royal dræbte Trevor.
Jeg så ham bortskaffe liget. Jeg så det med mine egne øjne.
Så enten kan du gøre det, ellers gør jeg det.
Ti stille.
-Vi må fortælle alt. -Stille.
Ti stille, nu.
Vi fortæller alt til sheriffen.
Hold politiet udenfor.
Jeg kan håndtere det, okay?
Okay.
Jeg vidste, det ville hjælpe at se dig, Perry.
Jeg vidste det.
Det her er en ny begyndelse.
Det er en ny begyndelse.
Er det døden?
Hvad så?
Det er tiden, Billy.
Det er den samtlige tid.
Den sidder der bare og venter på os.
Der er et mønster i alt det, der sker her.
Det bliver klarere hver dag.
Og langsomt, men sikkert,
bevæger mønsteret alt henimod mig.
-Tager du kopperne, Rhett? -Ja.
Middagen er klar.
Fader vor...
Hvad, Perry?
Jeg tilstod.
Tilstod? Hvad skulle du tilstå?
Hvad taler du om?
Jeg efterlod et brev til sheriffen.
Jeg tog skylden for det hele.
Alle andre slipper.
Hov.
Efter alt det vi gjorde for at beskytte dig.
Jeg tog skylden, så I er beskyttet.
For at beskytte alle. I er i sikkerhed nu.
Ingen ved, hvad politiet finder nu.
Hvad snakker du om?
-Gå ovenpå. -Stop. Gå nu!
Fuck dig!
-Forældrene er beskyttet. -Nej.
Men sheriffen ved, vi forlod den bar sammen.
Du aner ikke, hvad jeg har opgivet for at beskytte dig.
-Undskyld. -Sig ikke undskyld til mig.
Ikke sært, Rebecca forlod dig, din egoistiske skid.
Du er grunden til, at Amy ikke har en mor.
Det mente han ikke. Lad det ikke gå dig på!
Nej, far. Nej.
Kom nu. Tag ham.
-Kom nu. Tag ham. -Jeg kan ikke holde hende.
-Perry. -Okay, kom her, du...
Nej!
Royal!
Bland dig i det!
Få ham væk.
-Er du okay? -Ja.
Er du okay?
Nej, Perry.
-Kom nu, Rhett. -Læg den.
Vil du have den?
Tag den, og skub den ind. Skub den ind. Kom nu, din skiderik.
-Vi ville få det bedre. -Vil du dræbe mig?
-Perry. -Jeg gjorde det for far!
Hvad?
Autumn ville fortælle sheriffen det.
-Hvad sagde du? -Autumn ville gå til politiet.
-For at fortælle hvad? -Hun vil fortælle,
at du prøvede at dræbe hende. Og at hun så dig med Trevors lig.
Hvor ofte har jeg sagt, du skal holde dig fra hende?
Hvor ofte har jeg sagt det?
Hjælp mig.
Amy.
Tekster af: Antje Wagner
Kreativ supervisor Toni Spring