‫בפרקים הקודמים של "המרעה המערבי"...‬
‫אתם צריכים להתעסק בבעיות האמיתיות כאן.‬
‫ומה הן?‬
‫אנשים פשוט... פוף! נעלמים.‬
‫איימי יצאה לטייל. היא מצאה את טרוור. הוא מת.‬
‫זה חשוב. אל תיתן לו לענות לטלפון.‬
‫הוא לא יודע על הגופה.‬
‫לאן הלכת אחרי הקטטה עם טרוור?‬
‫- הייתי עם בחורה. - עם מי?‬
‫הוא היה איתי.‬
‫הם מסתירים משהו.‬
‫משהו שקשור לטרוור?‬
‫שקשור לשטח.‬
‫מדובר כאן על יותר מכסף, מותק.‬
‫הוא מת פחות מעשר שעות לפני שהוא נמצא.‬
‫- מתי ראו אותו לאחרונה? - לפני שמונה ימים.‬
‫את תשימי את האבן על צווארך ואני אשים את המרעה המערבי שלי.‬
‫- מה? - שמעת אותי.‬
‫תברחו מכאן.‬
‫אני אטפל בזה, בנים.‬
‫צאו לכאן, בחורים! אני בבית.‬
‫היי! היי!‬
‫היי! חזרתי הביתה, בחורים.‬
‫בחיי...‬
‫מצאתי את זה! מצאתי את זה.‬
‫מצאתי את זה. מצאתי את זה.‬
‫אבא?‬
‫הרויאל.‬
‫אתה רואה מה שאני ראיתי?‬
‫אבא.‬
‫לעזאזל. אבא!‬
‫המרעה המערבי‬
‫רויאל.‬
‫רויאל!‬
‫הזמן הוא ממזר גדול.‬
‫הוא התמוטט לעיני הילדים במטבח.‬
‫אמרו שזה שבץ.‬
‫ויין היה חולה כבר הרבה זמן.‬
‫אני יודעת. זה היה ממש טראומטי.‬
‫רויאל יודע?‬
‫אני לא יודעת. רויאל איננו מהבוקר.‬
‫שטר קניין‬
‫לפטרישה יש ייפוי כוח?‬
‫אני לא יודעת. את באה לשיעור תנ"ך אחר כך?‬
‫מתי אי פעם החמצתי שיעור תנ"ך?‬
‫קאת', אני צריכה לצאת עם הכלבים.‬
‫רויאל! בנים!‬
‫היי.‬
‫באותו הלילה, עם ג'וי,‬
‫הייתי צריך להגיד לה משהו אחר.‬
‫פישלתי.‬
‫אני מצטער.‬
‫גם אני פישלתי, לא?‬
‫למה?‬
‫הייתי טיפש שעזרתי לך.‬
‫היי.‬
‫לא אתן לך להיענש על זה.‬
‫בסדר?‬
‫אבא, אני אוהבת אותך, איימי‬
‫אם את חושבת שאני הטיפוס שלא יירה בך בגב, את טועה.‬
‫טוב, אני מסתובבת.‬
‫דפקתי. דפקתי בדלת.‬
‫הדלת הייתה פתוחה, אז...‬
‫- שמי אוטום. - אני יודעת מי את.‬
‫רוקני את הכיסים.‬
‫רק חיפשתי משהו שלי, שרשרת.‬
‫היא אצל בעלך.‬
‫הוא לקח אתה ממני אתמול. שיחקנו ב...‬
‫פוקר. שמעתי.‬
‫זאת כבר לא השרשרת שלך, נכון?‬
‫את הפסדת. הוא ניצח.‬
‫זו דרך בינרית מאוד להסתכל על זה.‬
‫ניצחון או הפסד זה אף פעם לא הכול.‬
‫לא בפוקר.‬
‫אני לא יודעת מה את עושה כאן, אני לא יודעת מה את מנסה להשיג,‬
‫לא אתן לזה לקרות.‬
‫את מבינה מה שאני אומרת לך?‬
‫משהו כבר קורה.‬
‫אני צריכה את השרשרת שלי.‬
‫תסתלקי מכאן.‬
‫רויאל מתנהג אחרת לאחרונה?‬
‫באיזה מובן?‬
‫כאילו הוא שומר סודות.‬
‫תסתלקי מכאן, לעזאזל.‬
‫קשה להכיר באמת מישהו אחר.‬
‫לא חשוב כמה זמן את מכירה אותו.‬
‫קשה מספיק להכיר את עצמך.‬
‫סליחה על הטרחה, גברת אבוט.‬
‫בירה קרה‬
‫הבאתי את רשימת העובדים והלו"ז של השבוע עבר.‬
‫יש שם מישהו שלא דיברנו איתו עדיין?‬
‫יש הקטור שמופיע ארבע פעמים בלו"ז,‬
‫אבל בכל פעם עם מספר טלפון אחר.‬
‫המנהל המחורבן הזה חושב‬
‫שאנחנו מתעניינים במהגרים לא חוקיים במהלך חקירת רצח.‬
‫לא הייתי מעורב.‬
‫אני לא יודע כלום.‬
‫לא באנו בגלל שום סיבה אחרת, טוב?‬
‫תענה על השאלות בכנות ואנחנו אלך מכאן.‬
‫זה אחד הגברים שראית שהתקוטט במגרש החניה באותו לילה?‬
‫רק הוא, לא השני.‬
‫האם אתה בטוח?‬
‫תעיף מבט נוסף.‬
‫כן, רק הוא.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫אוניברסיטת ויומינג בלאראמי - 3.2 ק"מ‬
‫אוניברסיטת ויומינג מתכות נדירות - ד"ר ניה בינטו‬
‫דיברתי עם ויין טילרסון לפני שישה שבועות בערך.‬
‫הוא היה בתהליך רכישת שטח והוא רצה לערוך לו מדידות.‬
‫מדידות? בשביל מה?‬
‫הראש שלך בסדר?‬
‫- כן. - הוא לא אמר.‬
‫- אתה חבר שלו, או... - לא, אני שכן.‬
‫אז זה היה הכול? הוא לא חזר אלייך?‬
‫לא. זה כל מה שרצית לדעת?‬
‫תראי, יש אבן על השרשרת הזאת.‬
‫היא יוצאת דופן.‬
‫מאיפה היא?‬
‫את יודעת מה זה?‬
‫מבחוץ זה ענבר.‬
‫בקשר לאבן שאותה הענבר עוטף,‬
‫הדרך היחידה לדעת בוודאות היא לערוך בדיקות.‬
‫הענבר ודאי מייצב את מה שיש בפנים.‬
‫לייזר הספקטרוסקופיה שלנו יספק את ההרכב הכולל.‬
‫אם תשאיר אותה כאן אוכל לבדוק.‬
‫לא.‬
‫אבל תודה שהקדשת לי זמן.‬
‫רגע. אתה בטוח?‬
‫- היא באמת מעניינת ו... - כן, אני בטוח.‬
‫בי-ויי-9. אולי זאת חברת כרייה.‬
‫כן, זהו זה. בדיוק שם. בדיוק שם.‬
‫הטלפון, הטלפון.‬
‫זהו זה.‬
‫חברת כרייה בי-ויי-9.‬
‫לשאלות כלליות חייגו 307256...‬
‫המספר שאליו הגעתם...‬
‫"ויעל משם בית אל...‬
‫"ונערים קטנים יצאו מן העיר ויתקלסו בו.‬
‫"ויאמרו לו: עלה קירח,‬
‫"עוף מכאן, קירח!‬
‫"ויפן אחריו ויראם ויקללם בשם ה'‬
‫"ותצאנה שתיים דובים מן היער ותבקענה מהם ארבעים ושני ילדים."‬
‫אז מה המשמעות של דין האלוהים בחיינו?‬
‫האם מישהי רוצה לחלוק?‬
‫אני לא יודעת אם זה דין או לא‬
‫אבל הרופא אמר לוולט שצריך להחליף את הירך שלו.‬
‫מובן שחברת הביטוח טוענת שלא.‬
‫מישהי אחרת?‬
‫ססיליה. מה איתך?‬
‫האם הקריאה של היום מעוררת אצלך משהו?‬
‫אולי...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מניחה...‬
‫אני פשוט מרגישה קצת אבודה.‬
‫אני מרגישה קצת אבודה. כן. כן.‬
‫אבודה. את רוצה שנתפלל למענך, ססיליה?‬
‫גבירותיי, בואו נניח את ידינו על ססיליה.‬
‫אבינו שבשמיים,‬
‫הבט בססיליה שלנו.‬
‫היא אבודה, אבי היקר.‬
‫תראה לה את הדרך.‬
‫ססיליה.‬
‫היי. כמה מאיתנו הולכות למשפחת טילרסון‬
‫כדי לבדוק מה שלומם של פטרישה והבנים.‬
‫גברת טילרסון.‬
‫יש לך אורחות.‬
‫היי, פטרישה.‬
‫שמענו על השבץ של ויין.‬
‫ומובן שלבנו נשבר בגלל טרוור.‬
‫רק רצינו שתדעי שאנחנו מתפללים למענך.‬
‫ססיליה אבוט.‬
‫מה שלומך, ססיליה? מה שלום המשפחה שלך?‬
‫כולם בריאים ושלמים?‬
‫אני רואה שלא הבאת לי משהו כמו החברות שלך. כמה חבל.‬
‫הבטלה היא אם כל צרה, את יודעת.‬
‫פטרישה, אני יודעת שהיה מתח רב בין המשפחות שלנו.‬
‫מתח? זה מה שאת מרגישה?‬
‫מתח.‬
‫- בסדר, טוב... - לא. לא בסדר, קאת'.‬
‫תזכירי לי, ססיליה, את וחברותייך עם תבשילי הקדרה,‬
‫מה נאמר בתנ"ך על רצח.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי, לא.‬
‫אתה רק תינוק, נכון?‬
‫מה קרה לך?‬
‫טוב.‬
‫למרות שניסיתי לא לפגוע בך למרות שניסיתי‬
‫אני מניח שזו הסיבה שהם אומרים‬
‫שלכל ורד יש קוץ‬
‫בדיוק כמו שלכל לילה יש שחר‬
‫בדיוק כמו שכל קאובוי‬
‫שר את השיר העצוב שלו‬
‫לכל ורד יש קוץ‬
‫בילי! משהו לא בסדר?‬
‫מה אתה חושב שקורה לנשמות בעלי החיים כשהם מתים?‬
‫אני חושב שהאדמה בולעת אותן.‬
‫ולפעמים יורקת אותן בחזרה החוצה.‬
‫היו לי חלומות על בעלי החיים בבית הזה,‬
‫ועל הצמא לנקמה‬
‫שאחיהם ואחיותיהם ואבותיהם‬
‫ואימהותיהם ודאי מרגישים.‬
‫שינסו.‬
‫הלוואי שהם היו עושים את זה.‬
‫האם זה מה שהיית מצפה מאיתנו, אם מישהו היה הורג אותך?‬
‫נקמה?‬
‫כן.‬
‫אני קורא לבחור הזה בובי.‬
‫כן.‬
‫שילך להזדיין.‬
‫אין ייפוי כוח או צוואה או משהו אחר‬
‫שמאפשר לנו לעשות עסקים כשהוא במצב כזה.‬
‫אתה בנו. תגיד לאנשים מה לעשות והם יעשו.‬
‫- לא הבנק. - כן, הבנק, כולם.‬
‫לוק, מותק, תקשיב לי.‬
‫אתה צריך להתחיל להתנהג כמוהו.‬
‫- הוא היה נותן למישהו לקחת לו משהו? - אני לא הוא, נכון?‬
‫לא.‬
‫אתה לא.‬
‫באמת אין לך מושג למה הוא רצה את השטח של אבוט?‬
‫לא.‬
‫אבל לא לצורכי מרעה.‬
‫אולי לגז או לנתרן ססקיקרבונט?‬
‫אולי הוא בא אליו באחד החלומות שלו!‬
‫שאלת את בילי?‬
‫האם שאלתי את בילי?‬
‫ויין הוא מטורף עם תעודות, אבל יש לו חוש ריח טוב.‬
‫את רצינית?‬
‫אנחנו מדברים כבר כמה ימים‬
‫על זה שהוא יורד מהפסים.‬
‫אמרת לו את זה בעצמך.‬
‫לוק, מותק, גם אם אומרים משהו למישהו‬
‫לא בהכרח מתכוונים לזה.‬
‫אני במקומך הייתי מוצאת דרך להשיג את השטח הזה.‬
‫היי, אנחנו מזמינים אוכל מ"לינט".‬
‫אני יודע שאת אוהבת את העוף שלהם.‬
‫אתה יודע כמה פעמים ישבתי עם פרי במשרד הזה,‬
‫דיברנו על רבקה, על מה שאולי קרה לה?‬
‫אני יודע.‬
‫הבחירות בעוד שלושה שבועות.‬
‫אנשים מבינים שהדברים האלה לוקחים זמן.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אתה חושב שפרי עשה את זה?‬
‫בעזרת משפחתו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫- אני באמת לא יודע. - מה תחושת הבטן שלך?‬
‫הוא איש טוב.‬
‫"איש טוב."‬
‫כשהייתי בת עשר בערך,‬
‫הייתה לי חברה.‬
‫ילדה לבנה שגרה בחווה ליד השמורה שבה גדלתי.‬
‫ויום אחד הדוד שלה ואחד מחבריו‬
‫ראו אותי חוזרת מבית הספר לבד.‬
‫הם עצרו ושאלו אם אני רוצה טרמפ.‬
‫ידעתי שאם אכנס לטנדר יקרה לי משהו רע,‬
‫אז אמרתי לא והמשכתי ללכת.‬
‫והם רדפו אחריי והצלחתי להדוף אותם‬
‫ורצתי ליער והגעתי הביתה, והוריי...‬
‫הם אמרו שהם לא יכולים לעשות דבר,‬
‫כי בחורים לבנים לא נשפטים על תקיפת נערות אינדיאניות בשמורה.‬
‫זה פשוט לא קורה.‬
‫אף פעם לא סיפרת לי את זה.‬
‫משהו בתוכי דיבר ואני הקשבתי.‬
‫הוא עשה את זה.‬
‫סלט מקרוני.‬
‫עם העוף. מ"לינט".‬
‫בסדר.‬
‫איפה אבא?‬
‫אני לא יודעת. הוא יצא ממש מוקדם.‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫מה קורה לו, לעזאזל?‬
‫הוא תמיד היה...‬
‫זה גם בתוכי, את יודעת?‬
‫מה?‬
‫מה שיש בו.‬
‫ומה שלא.‬
‫מספיק קשה להכיר את עצמך. שלא לדבר על מישהו אחר.‬
‫אני הולך לשתות בירה בעיר.‬
‫מצטער, לא התכוונתי להפריע.‬
‫לא הפרעת. אבא שלך בסביבה?‬
‫לא. מצטער.‬
‫תפסיק להגיד שאתה מצטער.‬
‫מה את עושה כאן בחוץ?‬
‫חשבתי שאולי אתקל ברויאל. לא היה לי מזל.‬
‫החלטתי לעשות ישיבת מיינדפולנס זריזה.‬
‫- מיינדפולנס? - מיינדפולנס.‬
‫מה אתה עושה כאן בחוץ אחרי שעת השינה שלך?‬
‫רק רציתי‬
‫להיות לבד.‬
‫מצטערת.‬
‫יש מקום, לא בעיר.‬
‫הוא שונה.‬
‫קצת פרוע.‬
‫אבל‬
‫אולי תאהבי אותו.‬
‫אפשר עוד ויסקי ובירה, בבקשה?‬
‫אתה מוכן לשבת?‬
‫- סליחה? - לגמר.‬
‫הכי מוכן שאני יכול להיות.‬
‫תודה.‬
‫אני יודעת שתמיד חשבו שאני מוזרה, או גרוע מזה, פגומה.‬
‫המשפחה שלי בטח חושבת ככה.‬
‫כן. אני די בטוח שגם המשפחה שלי חושבת ככה עליי.‬
‫מה?‬
‫אני חושבת שהמשפחה שלך ממש מיוחדת,‬
‫אבל אם הם חושבים עליך ככה, הם טועים.‬
‫איך הכרת את אשתך?‬
‫בקולג'. אוניברסיטת ויומינג.‬
‫היא הייתה מקליפורניה. ליד בייקרספילד.‬
‫היא רצתה לחזור לשם אחרי הלימודים.‬
‫התווכחנו על זה הרבה.‬
‫אנחנו...‬
‫בלילה האחרון שראיתי אותה התווכחנו.‬
‫הלכתי לישון.‬
‫התעוררתי כמה שעות מאוחר יותר,‬
‫והיא לא הייתה שם.‬
‫אולי היא הלכה ומשהו קרה.‬
‫אולי פשוט נמאס לה.‬
‫ואולי לעולם לא אדע.‬
‫ואם אגיד לך שאפשר להבין מה קרה לה‬
‫אפילו בלי לדעת בדיוק מה קרה לה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה שאתה עובר,‬
‫אולי זה גדול יותר ממך,‬
‫גדול יותר מכולנו?‬
‫רויאל.‬
‫תרגום כתוביות: רונה ארבל‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬