‫בפרקים הקודמים של "המרעה המערבי"...‬
‫יש לך חלקת אדמה מדהימה.‬
‫יש כאן משהו מיוחד, אתה יודע?‬
‫לעזאזל!‬
‫המרעה המערבי יהיה שלי,‬
‫וגם מדינת ויומינג אומרת את זה.‬
‫- למה במערבי? - תגיד לי אתה.‬
‫- בכמה היית מוכר את החווה? - לא הייתי מוכר אותה.‬
‫...כי אבא שלי רוצה את השטח שלכם...‬
‫ניקח מכם הכול.‬
‫אלוהים היקר,‬
‫אנחנו מבקשים שתראה לנו את הדרך, כי אנחנו בצרות.‬
‫איפה הגופה?‬
‫הגופה איננה. זה כל מה שאתם צריכים לדעת.‬
‫משהו קורה כאן. גדול יותר ממך וממני.‬
‫מת לפני שנתיים.‬
‫בראשית הייתה סערה של פחמן וסלע מותך,‬
‫שהולידו גרניט ואדמה.‬
‫ואז האדמה רעדה ונסדקה ועלתה עד שהיא נגעה בשמיים.‬
‫ויערות צמחו ומתו וצמחו שוב מאה פעם.‬
‫ובני אדם גדלו ומתו וגדלו שוב מאה פעם.‬
‫היו סופות ועונות וגדרות ודם,‬
‫פלא ונקמה וחרטה.‬
‫ולארץ ולשמיים לא היה אכפת.‬
‫המרעה המערבי‬
‫היי.‬
‫אני לא נרדמת.‬
‫בואי.‬
‫את יודעת שלא אכלתי גלידה עד שהייתי...‬
‫בן עשר. כן. סיפרת את זה מאות פעמים.‬
‫סליחה. זה מה שזקנים עושים, נכון?‬
‫חוזרים על עצמם.‬
‫אתה לא זקן כל-כך.‬
‫נכון.‬
‫בבוקר ההוא, בארוחת הבוקר, למה הרגל שלך דיממה?‬
‫נחתכתי מגדר.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫די-מאני שוב איתכם ב"שעת נהיגה".‬
‫ונמאס לי לדבר על זה, אבל אין ברירה.‬
‫בעיית הקוורטרבק בדנבר ברונקוס‬
‫שוב נראית עגומה.‬
‫ויש לי חדשות בשבילכם, הם לא יפתרו אותה בדראפט.‬
‫צריך להודות באמת...‬
‫בוקר טוב, גלדיס.‬
‫לפני כמה ימים ביקשת שאביא לך כרזה, אז הנה היא.‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר, גלדיס?‬
‫יופי. מצוין.‬
‫את מקשיבה לפעמים לדי-מאני הבהמה מדבר על ה"ברונקוס" ברדיו?‬
‫הוא מדבר כאילו הוא יכול לחזות את העתיד.‬
‫את בטוחה שהכול בסדר?‬
‫היי! בסדר, תירגע.‬
‫- יש לו אקדח. - אני יודעת.‬
‫תשליך אותו.‬
‫זה בסדר, אני מטפלת בזה!‬
‫תתרחקי ממני!‬
‫- אשבור לך את היד. - בחלומות שלך!‬
‫אשבור לך את היד!‬
‫לכי תזדייני!‬
‫אמרתי לך, לא?‬
‫זה לא בסדר. לא שדדתי את החנות.‬
‫לידיעתך, זאת הסיבה שקוראים לזה "ניסיון שוד".‬
‫אתם צריכים להתעסק בבעיות האמיתיות כאן.‬
‫ומה הן?‬
‫אנשים פשוט... פוף! נעלמים.‬
‫בערך לפני חצי שנה, בן דוד שלי פשוט נעלם.‬
‫למשך שש שניות.‬
‫הוא היה כאן, ואז הוא נעלם.‬
‫הוא היה במקרה חובב מתאמפטמין כמוך?‬
‫לא.‬
‫ושמעתי שאיזה בחור בחווה של טילרסון‬
‫גם נעלם. בשבוע שעבר. טרוור משהו.‬
‫תודה על המידע.‬
‫בוקר טוב.‬
‫תעצור את החבר שלי. זהירות על היד שלו.‬
‫ואל תיתן לו להיעלם.‬
‫בוקר טוב.‬
‫שמעתי על מעשה הגבורה שלך בתחנת הדלק. כל הכבוד.‬
‫בוקר טוב. תודה.‬
‫תעשה לי טובה. תתקשר ללוק טילרסון. תברר אם יש חדשות על טרוור.‬
‫טוב, וגם...‬
‫תתקשר למעבדה ותשאל על האבזם.‬
‫קיבלתי. בכל מקרה, טרודי קול...‬
‫הם מסתובבים ורואים עשר ניידות רודפות אחרי הכלב שלהם,‬
‫שרץ לעברם עם המטרייה של הבוס בפה.‬
‫הכשרת הכלבים שלי קצת שונה, אבל הכרחית.‬
‫תראו, מפקד משטרת לנדר הגיע לוואבאנג.‬
‫ג'וי, טוב לראות אותך.‬
‫מה דעתכם? איך תוכנית הכשרת הכלבים של טרודי בהשוואה לשלי?‬
‫אתם יכולים לענות. זאת עדיין ארץ חופשית. בקושי.‬
‫שתיהן לא רעות.‬
‫שמעת, טרודי? מארק מעדיף את התוכנית שלי. תודה, מארק.‬
‫יש לך זמן לדבר, ג'וי?‬
‫בחייך, טרודי.‬
‫זאת לא הפעם הראשונה שאיש לא יודע איפה טרוור.‬
‫ברור, אבל לוק ובילי‬
‫הלכו לחווה של אבוט אחרי שהם היו ב"פיט בר".‬
‫אני מעודכנת בתיאוריה של לוק על מה שקרה.‬
‫אם אתה רוצה לחפש את טרוור בלנדר, בבקשה.‬
‫עדכן אותי. גם אני אעדכן אותך.‬
‫ובלי רגשות טינה, בסדר?‬
‫אני באמת אשמח שנעבוד יחד כשאנצח.‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫זה רק מקל עליי.‬
‫שמרי על עצמך, ג'וי.‬
‫טרודי זה שם של בחורה.‬
‫ארבעה ימים, אבא. עברו ארבעה ימים.‬
‫חברת הטלפון אומרת שלא היו שיחות מהטלפון שלו מאז הלילה ההוא.‬
‫התקשרתי לחברת כרטיסי האשראי...‬
‫טרוור הוא לא ילד, לוק.‬
‫אז תירגע קצת, בסדר?‬
‫לוק דואג בצדק, אבא.‬
‫יש לי הרגשה לא טובה.‬
‫אז תגיש לרויאל הצעה על המרעה המערבי.‬
‫הצעה?‬
‫השמאי יפסוק לטובתנו. כבר שילמנו לו.‬
‫- למה שנציע לו... - תציע לו מיליון.‬
‫מיליון דולר? השימוע בחודש הבא.‬
‫שימוע, שימוע...‬
‫אתם יודעים לאילו חיות יש חוש שמיעה הכי טוב? לעטלפים. עטלפים ועש.‬
‫הם מקפיצים את הצליל מהקירות וזה מזה. איכון הד.‬
‫כך הם גם מזדווגים. תקשורת מינית על-קולית.‬
‫הם יצורים מדהימים. מדהימים.‬
‫כלום. אתם לא יכולים לשמוע את זה.‬
‫לעזאזל! בילי, מה זה?‬
‫- מגפון? - כן.‬
‫תגיש לו את ההצעה.‬
‫אני רוצה את השטח הזה.‬
‫למה?‬
‫אלוהים! אתה נשמע כמו אימך.‬
‫בילי, תגיד לקרול שתכין לי מיץ עגבניות וצדפות. קח איתך את אחיך.‬
‫לבן זונה אכפת יותר ממרעה חסר ערך מאשר מבנו.‬
‫הוא בטח מרגיש משהו.‬
‫אני מצטער, לוק.‬
‫אני לא מציע לו כלום.‬
‫היי. אפשר לעזור?‬
‫סליחה. שלום. באתי לקחת תרופה לאוטום ריברס.‬
‫זה למוטריג'ין. הייתי צריכה להתקשר קודם.‬
‫כן. היא נמצאת כאן.‬
‫לקחת אותה פעם? כי אם לא אני צריכה...‬
‫זאת לא הפעם הראשונה שלי. אני צריכה להיות מאוזנת.‬
‫תרופות ואבאנג‬
‫המהמר היפה‬
‫רויאל אבוט כאן במקרה?‬
‫ראיתי את הטנדר שלו חונה בחוץ.‬
‫אני פרי אבוט. רויאל הוא אבא שלי.‬
‫היי, אני אוטום. הקמתי אוהל בשטח שלכם.‬
‫נכון. כן, כן. אבא שלי הזכיר אותך.‬
‫זה מקום נהדר לשתות בו בירה באמצע היום.‬
‫בהחלט.‬
‫- אני אשתה מה שהוא שותה. - בדרך אלייך.‬
‫אז...‬
‫כמה זמן את מתכוונת להישאר כאן, בשטח שלנו?‬
‫אני עוד לא יודעת. בינתיים לפחות.‬
‫למה?‬
‫אני עדיין מחכה לסימן שלי.‬
‫העניין הוא...‬
‫- המשפחה שלי... - כמה זמן אתה נשוי?‬
‫ראיתי את הטבעת על האצבע שלך.‬
‫קצת יותר מעשר שנים.‬
‫זה מדהים.‬
‫היא נעדרת. אשתי.‬
‫כבר תשעה חודשים.‬
‫אף אחד לא יודע כלום.‬
‫פרי, אני רוצה להגיד לך משהו.‬
‫במשך זמן רב הרגשתי שאני בחדר חשוך.‬
‫גיששתי על הקיר, חיפשתי את מתג האור,‬
‫והתחלתי לחשוב שאין כזה.‬
‫אבל אז...‬
‫הנה הוא.‬
‫היה ממש נחמד לדבר איתך, פרי.‬
‫תגיד לאבא שלך שמסרתי ד"ש.‬
‫היי, איימי. את רוצה טרמפ?‬
‫רוצה?‬
‫לא, תודה.‬
‫אולי טרוור עם אימא שלך איפשהו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה אומר שאתה רוצה את החופש שלך‬
‫מי אני שאדכא אותך?‬
‫אתה צריך לעשות מה שאתה מרגיש‬
‫אבל תקשיב טוב לצליל‬
‫של בדידותך‬
‫משגע אותך כמו פעימת לב‬
‫גברת אבוט! גברת אבוט!‬
‫חכי. שכחת את זה.‬
‫- תודה. - על לא דבר.‬
‫רבקה?‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר גמור.‬
‫לעזאזל!‬
‫- אתה בטוח שאתה בסדר? - כן, אני בטוח.‬
‫תדאג לעצמך, לרכיבה שלך הערב.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלך. שמור על ראש צלול.‬
‫הראש שלי?‬
‫- מה? - מה איתך?‬
‫אתה מעביר את הבקר בלי סיבה טובה.‬
‫סליחה, אתה זה שמחליט עכשיו?‬
‫- מה עם פרי? - מה איתו?‬
‫תוציא את זה, רט, כי אם אשמע אותך מדבר ככה לידו או ליד אימא שלך...‬
‫נכון, אסור לפגוע ברגשותיו של פרי. הוא כל-כך שברירי.‬
‫גמרת?‬
‫אחיך לא שברירי.‬
‫אתה והוא פשוט שונים.‬
‫אתה יותר דומה לי.‬
‫היי.‬
‫את מוכנה?‬
‫התפללתי בשביל רט.‬
‫לערב.‬
‫לא הייתי מסוגלת. אף פעם לא הרגשתי ככה.‬
‫בסדר.‬
‫שמעת מה אמרתי עכשיו?‬
‫- אני מצטער. - "מצטער"?‬
‫אולי חרצת דעה על אלוהים מזמן,‬
‫אבל אתה באמת לא מבין שבשבילי...‬
‫הייתי בסופר היום וחשבתי שראיתי את רבקה.‬
‫זאת לא הייתה היא, כמובן, אבל רק... הכול.‬
‫הכול... אני מרגישה ש...‬
‫מה את רוצה שאגיד?‬
‫בדרך לכאן ראיתי את בתו של ריקרדו אוליברה, מריה.‬
‫היא חזרה לעיר?‬
‫כן, אני מניח שכן.‬
‫אתה מניח?‬
‫אני תמיד רכבתי טוב יותר כשאימא שלך צפתה.‬
‫חשבתי שאם אנצח, אתה יודע...‬
‫- אלוהים. תפסיק. תפסיק. - מה?‬
‫תאווה לעיניים.‬
‫שני דורות של גדולי הרודיאו במחוז אמיליה.‬
‫סליחה, רויאל. אני יכולה לדבר רגע עם רט?‬
‫- זה יכול לחכות עד אחרי שהוא ירכב? - כן...‬
‫זה בקשר לטרוור.‬
‫הוא נמצא סוף סוף? איפה, בווגאס?‬
‫אני רוצה לדבר רק עם רט, אם לא אכפת לך.‬
‫הוא בדיוק עומד לרכוב.‬
‫והוא יהיה מעולה. השור הזקן שהוא קיבל בפעם הקודמת היה מזל רע.‬
‫אהיה זריזה, אני מבטיחה.‬
‫אז בסדר.‬
‫אתה מרגיש טוב?‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫- טוב. - בסדר.‬
‫מה קורה?‬
‫אבזם החגורה של טרוור נמצא במגרש החניה של "פיט בר".‬
‫היה עליו קצת דם. בדקנו אותו וזה היה הדם שלך.‬
‫מה? זה... כלומר, איך זה בכלל...‬
‫הדנ"א שלך נמצא ברישום המשטרתי בגלל נהיגה בשכרות בשנה שעברה.‬
‫יש לך מושג למה הדם שלך היה על האבזם?‬
‫אני לא יודע מה להגיד לך.‬
‫באמת. הייתי שם בערב ההוא, אבל זהו זה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫שיהיה בהצלחה שם.‬
‫הם מצאו את אבזם החגורה של טרוור.‬
‫הדם שלי היה עליו.‬
‫מחיאות כפיים ליליד וואבאנג, רט אבוט.‬
‫במקום הרביעי. לקראת הרכיבה השלישית והאחרונה.‬
‫- שרוצה לזנק לצמרת הערב. - קדימה, דוד רט!‬
‫קדימה, רט.‬
‫הוא משהו מיוחד. אני מרגיש שצפיתי בו כל חיי.‬
‫- הכול בסדר? - כן.‬
‫הכול בסדר?‬
‫טוב.‬
‫תחזיק מעמד!‬
‫קטן עליך! תחזיק חזק!‬
‫4. ר' אבוט 80.0‬
‫1. ר' אבוט 82.5‬
‫ציון מדהים של 82.5.‬
‫ככה אני אוהב אותך!‬
‫למה עזבת את לימודי התואר השני?‬
‫לא הייתי מרוכזת כראוי, או לפחות לא כמו בקולג'.‬
‫אימא שלי לא מקלה עליי, זה בטוח.‬
‫היא חושבת שאם היא תתנהג כמו כלבה כל הזמן‬
‫אירשם מחדש כדי לברוח ממנה.‬
‫מבחינתי את צריכה להישאר כאן.‬
‫באמת?‬
‫אני לא בטוחה שאני מסכימה איתך.‬
‫את תתרגלי לרעיון.‬
‫אפשר לקבל עוד שניים, בבקשה?‬
‫מה יש לך שם?‬
‫משככי כאבים. חבריהם הטובים של רוכבי השוורים.‬
‫אני בטוחה. אתה צריך להיזהר איתם.‬
‫כן. אני יודע, אני יודע.‬
‫למה לא הזמנת אותי לצאת בתיכון או אי פעם?‬
‫חשבתי שלא תגידי כן.‬
‫לא הייתי אומרת.‬
‫את רוצה לרקוד איתי?‬
‫אתה יודע לרקוד?‬
‫אני לא שיכור.‬
‫לא, אתה יודע בכלל לרקוד? גם כשאתה פיכח.‬
‫בטח לא כשאני פיכח.‬
‫סליחה.‬
‫לאן אתה הולך, חבר? אתה חייב לה התנצלות.‬
‫זה בסדר. אני בסדר.‬
‫תעשה לעצמך טובה ותשב. אמרתי לה שאני מצטער.‬
‫אז תגיד לה שוב.‬
‫אני לא אוהב לחזור על עצמי.‬
‫בוא נשנה את זה.‬
‫תן לי רגע. חכה רגע. חכה. היי.‬
‫אתה בסדר שם?‬
‫כבר התרשמת?‬
‫בוא נחזיר אותך הביתה.‬
‫- בוא. - בואי נחזיר אותי הביתה.‬
‫אם זה משנה משהו, הייתי מכסח אותו.‬
‫כן, אפשר היה לראות את זה.‬
‫אתקשר אלייך מחר?‬
‫המהמר הנאה‬
‫בסדר. רגע.‬
‫לילה טוב, רט.‬
‫בסדר.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אתה משתין על המכונית שלי, רט.‬
‫לעזאזל. אני מצטער. לא שמתי לב.‬
‫טוב, אז תפסיק להשתין.‬
‫לא קל לסגור את הברז אחרי רכיבה על שוורים.‬
‫אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫בחייך, זה קצת מצחיק.‬
‫אני צריכה לנסוע לפרנק הרלן מחר בבוקר.‬
‫אוי. בקשר למה?‬
‫צריך לנשק את טבעת לשכת המסחר כדי להיות שריף במחוז אמיליה.‬
‫אתה חושב שאם אהיה שריף ייתנו לי שולחן חדש?‬
‫שלום לך.‬
‫חגגת הלילה?‬
‫מהסוג שדורש השתנה על הניידת של מארק?‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫זה די טיפשי, זה מה שזה היה.‬
‫אבל כיוון שרכבת טוב כל-כך אוותר לך הפעם.‬
‫כבר ביקשת שיבואו לקחת אותך?‬
‫כן.‬
‫זה מה שהולך לקרות, רט.‬
‫החל ממחר נדבר עם כל מי שהיה ב"פיט בר" בלילה ההוא.‬
‫ותאמין לי,‬
‫אם הזיכרון שלך עומד להשתפר,‬
‫יהיה לך עדיף בהרבה אם זה יקרה מיד.‬
‫כי תאמין לי,‬
‫לא משנה מה קרה, זה יתגלה.‬
‫זה תמיד מתגלה. תמיד.‬
‫בסדר.‬
‫אוקיי, רט.‬
‫אוקיי, תראי.‬
‫טרוור ואני הלכנו מכות במגרש החניה.‬
‫הוא היה שיכור, דיבר שטויות. גרמתי לו לדימום באף, זה הכול.‬
‫הוא עמד על רגליו וצעק עליי כשחזרתי לבר.‬
‫וזה כל מה שהיה.‬
‫למה לא אמרת לי את זה מיד?‬
‫כי לוק התחרפן מזה מההתחלה.‬
‫הוא סיפר לך שהוא בא לבית שלנו ודרס את הגדר?‬
‫הייתי צריך להגיד לך.‬
‫רויאל כאן.‬
‫שיחכה בחוץ.‬
‫עוד מישהו ראה את המכות האלה?‬
‫היה מישהו במגרש עם שניכם?‬
‫לא.‬
‫לא, היינו רק אני וטרוו.‬
‫חכה כאן. ג'וי מביאה את רט.‬
‫טופס שחרור עצור אבוט, רט‬
‫- היי, רויאל. - ג'וי.‬
‫כולו שלך.‬
‫כיף לי.‬
‫בוא.‬
‫אני רוצה לספר לך משהו.‬
‫אבל אתה חייב לשמור את זה לעצמך.‬
‫טוב.‬
‫תמיד אמרתי לך ולכל השאר שההורים שלי מתו כשהייתי ילד.‬
‫זה נכון באופן חלקי.‬
‫אבא שלי מת, אבל אימא שלי לא.‬
‫אחרי שאבא שלי מת, הייתי ממש שבור.‬
‫ועזבתי, ברחתי.‬
‫מעולם לא חזרתי.‬
‫מעולם לא ראיתי את אימא שלי.‬
‫או את אחותי.‬
‫הייתה לי אחות.‬
‫אחות צעירה יותר.‬
‫מעולם לא ראיתי אותן שוב.‬
‫זה ה"שפיל" שלי.‬
‫המה שלך?‬
‫הסיבה שברצוני להיות שריף.‬
‫אני יודע שתמיד תמכת בברט. אני מקווה שתתמוך גם בי.‬
‫בשבוע שעבר אחד מהחבר'ה שעובדים בשבילי‬
‫היה בקצה הדרומי של השטח שלי, כחצי ק"מ במעלה ההר.‬
‫יש מערות בסביבה.‬
‫בכל מקרה, הוא היה שם‬
‫ושמע רעש מוזר.‬
‫של חיה.‬
‫אז הוא הלך לבדוק את זה‬
‫והוא שמע נהמה.‬
‫היא הגיעה מהפתח של אחת המערות.‬
‫אז הוא הוציא פנס ונכנס פנימה.‬
‫הוא האיר עם הפנס עמוק יותר‬
‫וראה...‬
‫מה?‬
‫מסטודון.‬
‫זה פיל פרה-היסטורי,‬
‫שחי באזור הזה בעידן הפליוקן המאוחר עד הכחדתו‬
‫בסוף עידן הפליסטוקן.‬
‫אלה תקופות.‬
‫וזאת לא הפעם הראשונה שרואים כאן חיה כזאת.‬
‫ציידי פרוות ראו אותם כל הזמן,‬
‫ולציידים, וכמובן לאינדיאנים‬
‫יש המון סיפורים ותצפיות.‬
‫אז אם את מתכוונת להיות שריף...‬
‫מה תעשי בנוגע לזה?‬
‫אולי נתחיל מחדש?‬
‫בהחלט. בשמחה.‬
‫את יודעת, באותו לילה, באסם,‬
‫אמרת שאת לא זוכרת שום דבר לפני גיל תשע.‬
‫למה?‬
‫הייתי מעורבת בתאונה כשהייתי ילדה.‬
‫התעוררתי בבית חולים בג'קסון. זכרתי רק את שמי.‬
‫למה דחפת אותי לבור הזה?‬
‫אולי אני פשוט...‬
‫הייתי צריכה לראות מה יקרה.‬
‫אני מצטערת, רויאל.‬
‫אני שמחה שחזרת. באמת.‬
‫אני צריך שתבטיחי לי משהו.‬
‫שלא תגידי שום דבר לאף אחד על זה.‬
‫את יודעת, הבור, כל זה.‬
‫ושתתרחקי מהמשפחה שלי. הם לא יודעים עליו דבר.‬
‫אם תוכלי לעשות את זה, את יכולה להישאר.‬
‫אני מעריכה את זה. באמת.‬
‫אבל אני אצטרך יותר מזה.‬
‫אני צריכה לדעת מה קרה לך שם בפנים.‬
‫תקשיבי לי, בסדר?‬
‫כי זאת האמת.‬
‫זה לא משהו שכדאי לחטט בו או לבדוק אותו.‬
‫למה לא, לעזאזל?‬
‫לאן הלכת?‬
‫מה ראית?‬
‫ראיתי את המקום הזה.‬
‫ו...‬
‫- הוא היה שונה. - באיזה מובן?‬
‫בתקופה אחרת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫זה היה העבר.‬
‫או העתיד.‬
‫לעזאזל!‬
‫אלוהים, רויאל!‬
‫עשית מסע בזמן?‬
‫ראית אותי?‬
‫אל תספרי על מה שראית ותוכלי להישאר.‬
‫ואנחנו נמשיך לדבר על כל זה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אוקיי, רויאל.‬
‫בסדר.‬
‫מסטודון.‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫לא.‬
‫מה...‬
‫אלוהים, התגלה לנו‬
‫אני יוצאת לטיול, סבתא.‬
‫היי, איך הלך עם פרנק?‬
‫בסדר. מוזר.‬
‫כן. גם כאן.‬
‫לא תאמיני. הגיעו אלינו שיחות‬
‫על אנשים שרואים הר שנעלם.‬
‫מה?‬
‫ג'וי!‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫של מי הדם על האבזם הזה?‬
‫- אנחנו עדיין מחכים ל... - שטויות.‬
‫אני יודע שהוא של רט אבוט, וגם את יודעת.‬
‫ראיתי את טרוור. על ההר.‬
‫על השביל. אני חושבת שהוא מת.‬
‫לעצור אותו על מה?‬
‫אנחנו חוקרים, והאבזם הזה...‬
‫לעזאזל, זה הדם של רט!‬
‫ג'וי, זה רויאל.‬
‫איימי יצאה לטייל. היא מצאה את טרוור.‬
‫הוא מת.‬
‫מה?‬
‫תרגום כתוביות: רונה ארבל‬
‫בקרת כתוביות: שקד הרטמן‬