‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫מדי שנה, במשך מספר חודשים קצרים בלבד,‬
‫זורמים מים מתוקים לתוך דלתת האוקבנגו…‬
‫ויוצרים את המעון המושלם…‬
‫למשפחת פילים קטנה…‬
‫ומגרש משחקים לשתי הגורות הצעירות שלה,‬
‫בוסיגו…‬
‫ודודניתה התינוקת, מטסי.‬
‫בוסיגו ומטסי רק מתחילות‬ ‫את סיפור האהבה שלהן עם המים…‬
‫אך מעתה והלאה,‬
‫חייהן יוגדרו לפיו.‬
‫זוהי מולקולה יקרת ערך…‬
‫שהגיעה לכדור הארץ…‬
‫באמצעות הכוחות המדהימים שפועלים ביקומנו.‬
‫היא הפכה את כוכב הלכת הזה…‬
‫למקום מקלט…‬
‫לחיים.‬
‫- עולם המים -‬
‫- דלתת האוקבנגו, בוטסואנה -‬
‫הקיץ הגיע…‬
‫ומה שהיה גן עדן כבר אינו כזה.‬
‫המים המתוקים שהציפו את הדלתה…‬
‫נותרים במשך חודשים ספורים בלבד…‬
‫ובורות מים הולכים ונעלמים עתה…‬
‫במהירות.‬
‫המשמעות בעבור אלפי הפילים‬ ‫שחיים כאן היא דבר אחד בלבד.‬
‫זהו הזמן לעבור למקום אחר.‬
‫זהו הבית היחיד שמטסי ובוסיגו ידעו אי פעם.‬
‫אך בתוך מספר שבועות לא יהיו פה מים.‬
‫לכן עליהן לעזוב‬ ‫את הדלתה ביחד עם שאר משפחתן.‬
‫עדר של נקבות, אחיות, דודות ודודניות,‬
‫בהובלת סבתן,‬
‫המטריארכית הגדולה, פולה.‬
‫הן יוצאות למסע ביחד עם אלפי משפחות אחרות…‬
‫אל המדבר…‬
‫בחיפוש אחר מים.‬
‫במשך שמונת החודשים הבאים‬ ‫הן ינדדו מבור מים אחד למשנהו‬
‫ויעברו בשבילי פילים עתיקים‬
‫בעזרת הידע של המטריארכית, פולה,‬
‫שהועבר לה מדורי דורות.‬
‫המסע יסכן את חיי כולן‬
‫והן יזדקקו לכל אחד‬ ‫מחושיהן המפותחים כדי להתגבר על הסכנות.‬
‫המסע הזה לא נעשה מבחירה.‬
‫ללא מים, הן ימותו.‬
‫אפילו בכוכב הלכת הכחול שלנו,‬
‫מים מתוקים ונוזליים הם נדירים.‬
‫ומעבר לחופיו של כוכב הלכת שלנו‬
‫הם נדירים עוד יותר.‬
‫אפילו המדבר הצחיח ביותר בכדור הארץ‬
‫הוא כאין וכאפס לעומת שאר מערכת השמש שלנו.‬
‫בקצותיה הקרים…‬
‫- שבתאי -‬
‫יש על פני השטח מים רק בצורת קרח.‬
‫כמו בירחיו הקפואים של שבתאי…‬
‫- אנקלדוס -‬
‫שבהם ניתזות מזרקות‬ ‫של קרח קילומטרים לתוך החלל.‬
‫קרוב יותר לשמש, במאדים,‬
‫המים נלקחים בידי הרוחות הסולאריות העזות.‬
‫ובנוגה הם פשוט רותחים ומתאדים.‬
‫אנו מכירים רק עולם אחד‬
‫שזכה במתנה של מים נוזליים על פני השטח שלו.‬
‫נקודה בצבע תכלת.‬
‫ביתנו.‬
‫שבו, ברגע זה,‬
‫המים גורמים למשפחה‬ ‫מסוימת אחת לצאת למסע של הישרדות.‬
‫חודש אחד בלבד לאחר שעזבו את הדלתה,‬
‫נותר רק קומץ של בריכות בוציות.‬
‫ובכל יום שחולף,‬ ‫מספרן הולך ופוחת והמרחק ביניהן הולך וגדל.‬
‫פולה משתמשת בזיכרונה המדויק‬ ‫כדי להוביל את משפחתה אל בור מים.‬
‫היא זוכרת את הנתיב אפילו לאחר עשרות שנים.‬
‫זה היה יום ארוך של הליכה‬
‫וכולן משתוקקות לשתות.‬
‫אך הדבר נכון גם לגבי‬ ‫שאר 130,000 הפילים שחיים בבוטסואנה.‬
‫עונת היובש משכה עדרים ממרחקים…‬
‫אל בור המים הזה.‬
‫כולם מתחרים על אותו משאב, שהולך וכלה.‬
‫הבוגרות מלמדות את הצעירות‬ ‫שיטות הישרדות מחוכמות.‬
‫למשל, לשתות רק מפניה‬ ‫של הבריכה הבוצית כדי לזכות במים נקיים…‬
‫וכיצד לעשות שימוש‬ ‫במים הבוציים כקרם הגנה מרענן.‬
‫עורן המקומט מושלם‬ ‫לצורך אגירת מים שיקררו אותן.‬
‫אך מטסי ובוסיגו לומדות גם…‬
‫שבריכות בוץ לא נועדו לשתייה בלבד.‬
‫הן יכולות לשמש גם כפארק מים.‬
‫בגלל מספרם הרב של הפילים הצמאים,‬
‫בור המים התכלה לגמרי.‬
‫על משפחתה של פולה להמשיך הלאה‬
‫ולנסות להגיע לבור המים הבא‬ ‫לפני שהשמש היוקדת תייבש אותו.‬
‫הקרב הזה, בין השמש לאדמה החרוכה,‬
‫ניטש מאז שעולמנו נולד…‬
‫כאשר כוכב הלכת הכחול שלנו לא היה כחול.‬
‫לפני ארבעה וחצי מיליארד שנים‬
‫היה כדור הארץ בחיתוליו.‬
‫כדור אש של סלע מותך.‬
‫גורלו היה להפוך לעולם יבש וצחיח.‬
‫אך במרחק מיליוני קילומטרים,‬ ‫בקצותיה הקרים ביותר של מערכת השמש,‬
‫נוצרו גבישי מים‬
‫על פניהם של חלקיקי אבק.‬
‫עם הזמן התקבצו‬ ‫גרגירי האבק האלה לאסטרואידים.‬
‫מיליוני אסטרואידים.‬
‫ואלה הפכו לחגורת האסטרואידים.‬
‫זהו אזור עצום של סלעים קפואים.‬
‫אך הם היו מעט מעבר להישג ידו של כדור הארץ.‬
‫אך רצה הגורל‬
‫וענק היה בתנועה אז.‬
‫- צדק, לפני 4.5 מיליארד שנים -‬
‫צדק הצעיר.‬
‫כוכב לכת מפלצתי.‬
‫הכוחות שבתוך מערכת השמש הפנימית הסוערת‬
‫משכו אותו לעבר השמש אט אט.‬
‫דרכו הובילה אותו למסלול התנגשות‬
‫עם חגורת האסטרואידים.‬
‫בשעה שחלף בינות לאסטרואידים,‬
‫כוח הכבידה האדיר שלו הטיל סלעים לכל עבר.‬
‫ועם זאת, מתוך כל המהומה וההרס האלה‬
‫הגיעה המתנה הקוסמית המושלמת.‬
‫סלעים קפואים, עשירים במים,‬ ‫הוטחו לעבר כדור הארץ…‬
‫וגרמו להבטחת החיים‬ ‫להתקרב בצעד אחד להתגשמותה.‬
‫במהלך מיליארדי שנים‬
‫נשזרו אסטרואידים בתוך רקמתו‬ ‫של כדור הארץ, בשעה שהתהווה.‬
‫מסען של מולקולות המים,‬ ‫שנלכדו בתהפוכות שנגרמו בידי צדק‬
‫וחדרו עמוק לתוך‬ ‫כדור הארץ באמצעות האסטרואידים,‬
‫לא היה קל.‬
‫ועדיין נותרה להן דרך ארוכה.‬
‫הן היו לכודות במשך מיליוני שנים,‬
‫נעולות בליבתו המותכת של כדור הארץ,‬
‫ממתינות לנס נוסף…‬
‫שיוציא אותן לחופשי.‬
‫כיום, כמות גדולה מהמים‬ ‫שבכדור הארץ לכודה מתחת לפני הקרקע עדיין.‬
‫לכן פיתחו הפילים‬ ‫כישורים מיוחדים שיסייעו להם במציאתם.‬
‫אפילו הבריכות הבוציות התרוקנו.‬
‫עונת היובש הזאת הפכה לבצורת של ממש.‬
‫אך לפולה יש כוח-על.‬
‫החדק האדיר שלה,‬
‫שיש בו מיליונים של קולטני חישה,‬
‫יכול להרגיש בריחם של מים ממרחק קילומטרים‬
‫ולאתר את מקורם, עמוק מתחת לפני הקרקע.‬
‫אך יש לחפור כדי להגיע אליהם.‬
‫מטסי אינה ממש טובה בחפירה…‬
‫אך בוסיגו עושה זאת בהצטיינות.‬
‫ומטסי מקבלת מושב ליד הבר.‬
‫הלגימות המעטות האלו לא יספיקו להן לזמן רב,‬
‫אך אם המים היו נותרים לכודים באדמה,‬
‫לא היה מה לשתות כלל.‬
‫פילים לא היו קיימים…‬
‫כמו גם כל צורת חיים אחרת.‬
‫לאחר שהמים הובאו לכאן בידי האסטרואידים‬
‫ונבלעו בכדור הארץ,‬
‫הם היו כלואים בסלע כגבישים,‬
‫עמוק בתוך כוכב הלכת.‬
‫הם נותרו קבורים במשך מיליוני שנים,‬
‫מתחת לים עצום של מאגמה.‬
‫עד שכדור הארץ התקרר אט אט…‬
‫ופני השטח שלו התקשו והפכו לקרום עבה.‬
‫ואז, לבסוף, תוכנו הרותח פרץ החוצה.‬
‫הרי געש עצומים‬
‫שיגרו גז ואדים קילומטרים לתוך השמיים.‬
‫מולקולות המים השתחררו לבסוף…‬
‫ויצרו את העננים הראשונים.‬
‫הם הלכו וגדלו במשך מיליוני שנים‬
‫והפכו לגדושים במים…‬
‫עד שהחום ירד בדיוק במידה שהספיקה…‬
‫לכך שטיפת הגשם הראשונה…‬
‫תיווצר ותצנח.‬
‫לאחר מכן החל מבול…‬
‫שנמשך אלפי שנים.‬
‫שלוליות הפכו לנהרות.‬
‫אגמים הפכו לימים.‬
‫ואוקיינוסים גדולים הציפו‬ ‫את פניו של כדור הארץ.‬
‫וכאן יצרו המים משהו קסום.‬
‫ראשית החיים.‬
‫כל יצור חי‬
‫נברא מהתאים הראשונים האלה.‬
‫המים הם המרכיב הבסיסי‬
‫בכל תא שבכל יצור בכדור הארץ.‬
‫וכיום,‬
‫העדר עדיין נושא בקרבו‬ ‫את המים העתיקים האלה.‬
‫הם מעבירים חומרי מזון וחמצן.‬
‫הם מספקים את הכוח לכל פעימת לב…‬
‫ולכל נשימה.‬
‫החיים התפתחו בזכות המים,‬
‫ולכן אינם יכולים לשרוד בלעדיהם.‬
‫בבוטסואנה, הבצורת רק הולכת ומחריפה.‬
‫עולמם של הפילים עולה באש.‬
‫העדר הצליח להימלט מהיער הבוער,‬
‫אך כעת הוא נתקל באיום חדש.‬
‫בבצורת הזאת, כולם סובלים…‬
‫רעב וצמא.‬
‫ובעבור האריות,‬ ‫גורות הפילים הן הפתרון לשניהם.‬
‫הבוגרות נאספות מסביב למטסי ולבוסיגו.‬
‫די בכך בשביל להרחיק את האיום…‬
‫אך לאריות יש סבלנות.‬
‫ועל העדר עדיין לחצות את השממה המתישה הזאת‬
‫לפני שיגיע לבור המים הבא.‬
‫הוא זקוק לגלגל הצלה.‬
‫וכדור הארץ מספק אותו‬
‫במקום הפחות צפוי מכולם.‬
‫עץ השיטה הוא משואה של תקווה…‬
‫ומקום מקלט למינים רבים של יצורים.‬
‫שורשיו הארוכים מגיעים לעומק‬
‫שפיל שחופר לא יוכל להגיע אליו לעולם.‬
‫הם שואבים מים אל ענפיו…‬
‫ואל עליו.‬
‫כמות המים הזאת‬ ‫מספיקה בדיוק כדי לאפשר להן להמשיך במסען.‬
‫המים חיוניים במיוחד בעבור אימה של מטסי,‬
‫שמניקה אותה עדיין.‬
‫אך זה הרבה יותר מאשר נווה מדבר מקומי.‬
‫זוהי החוליה החיונית שבמחזור הנצחי של המים.‬
‫עץ השיטה מחבר בין הקרקע לבין השמיים.‬
‫הוא נושף חמצן ואדי מים אל האוויר.‬
‫הוא מזין את העננים‬ ‫ומניע את המים במסעם ברחבי כוכב הלכת.‬
‫מאז שהגשם הזין‬ ‫את הניצנים הירוקים הראשונים…‬
‫והעניק חיים לעץ הראשון,‬
‫הפכו הצמחים את כוכב הלכת שלנו לבר יישוב.‬
‫הם הביאו לחיים מה שהיה פעם כדור סלע צחיח.‬
‫אך המתנות שהיקום שלנו נותן‬
‫יכולות גם להילקח.‬
‫לפני זמן רב‬
‫היה כוכב לכת נוסף‬ ‫שפניו היו מכוסים במים נוזליים.‬
‫- מאדים, לפני 3.5 מיליארד שנים -‬
‫עולם של מים, בדיוק כמו עולמנו.‬
‫אותם כוחות שסיפקו מים לכדור הארץ‬
‫נתנו אותם גם למאדים.‬
‫לאחר שהאטמוספרה התפתחה,‬
‫נוצרו עננים…‬
‫גשם ירד…‬
‫נהרות זרמו…‬
‫ואוקיינוס התפשט על פניו.‬
‫זה היה עולם של אפשרות.‬
‫היה לו הפוטנציאל לחיים.‬
‫אך הדבר לא נמשך זמן רב…‬
‫כי במרחק לא רב משם השתוללה תופת גרעינית.‬
‫השמש שלנו.‬
‫היא משגרת זרמים של חלקיקים עתירי אנרגייה‬
‫כה רבי עוצמה וקטלניים‬
‫עד שביכולתם להרוס כוכבי לכת שלמים.‬
‫הרוח הסולארית הזאת זורמת בחלל…‬
‫במהירות בת 400 קילומטרים בשנייה.‬
‫היא פילחה את האטמוספרה של מאדים‬
‫וקרעה את מולקולות המים לגזרים.‬
‫צעד אחר צעד,‬
‫במשך מיליוני שנים,‬
‫הפשיט זעמה של השמש‬ ‫את שכבת המגן של כוכב הלכת.‬
‫עד שהאוקיינוס שלו התנדף…‬
‫והמים שבו אבדו בחלל.‬
‫מאדים הפך לצל שומם וקפוא של עברו.‬
‫סופות אבק אפפו אותו.‬
‫כל סיכוי להתפתחותם‬ ‫של חיים מורכבים אבד לנצח.‬
‫זה היה עלול לקרות גם לנו.‬
‫אך באופן כלשהו, בכדור הארץ,‬
‫מצאו המים והחיים דרך להחזיק מעמד.‬
‫בבוטסואנה,‬
‫לאחר 200 ימים בשמש היוקדת,‬
‫אין מים בנמצא.‬
‫רוחות אלימות מכות‬ ‫באדמה החרוכה ויוצרות סופת אבק אדירה.‬
‫ויש מי שהבחין בקשיים שהפילים עוברים.‬
‫בשעות היום יכולות‬ ‫הפילות הבוגרות להגן על הצעירות, בדרך כלל.‬
‫אך עם רדת הלילה,‬
‫המצב משתנה.‬
‫האריות יודעים כיצד לגרום למהומה ולבלבול.‬
‫הם בוחרים את המטרה הפגיעה ביותר.‬
‫הם פועלים כלהקה…‬
‫עד שלא נותר לאן לברוח.‬
‫ללא הגנתו של העדר כולו‬
‫מתגברים האריות על טרפם.‬
‫הבצורת והחיפוש הבלתי פוסק אחר מזון ומים‬
‫גבו מבוסיגו את מחירם.‬
‫פילים יוצרים ביניהם קשרים רגשיים הדוקים.‬
‫כל המשפחה אבלה על כך שאיבדה את בוסיגו.‬
‫העדר נאסף כדי לנחם את מטסי,‬
‫שחשה בכך יותר מכולם.‬
‫המאבק התמידי להישרדות מתרחש מדי שנה.‬
‫ברחבי האוקבנגו,‬
‫ברחבי כוכב הלכת שלנו‬
‫ומעבר לו.‬
‫אך במאבק הזה להישרדות,‬ ‫התמזל מזלו של כדור הארץ באמת ובתמים,‬
‫כי יש לו שומר סודי שמגן עליו.‬
‫עמוק בפנים,‬
‫הכבשן המותך והסוער‬ ‫של כוכב הלכת בוער ומפעפע,‬
‫ומפיק שדה מגנטי רב עוצמה‬
‫שמשתרע מליבו של כוכב הלכת‬
‫עד למרחק של 65,000 קילומטרים בכיוון השמש.‬
‫זהו שדה כוח חיוני, שמגן על כדור הארץ‬
‫מפני אותן רוחות סולאריות פראיות‬
‫שנטלו ממאדים את מימיו.‬
‫הוא עוצר אותן‬ ‫לפני שהן מגיעות לאטמוספרה שלנו…‬
‫ושומר על מימינו החיוניים.‬
‫הוא דואג לכך שכל טיפה‬ ‫תישאר קרובה לכוכב הלכת שלנו.‬
‫זהו הדבר שהופך את הנקודה שלנו,‬ ‫בצבע התכלת, לשונה מכל מקום אחר,‬
‫ולמקום שהחיים יכולים לשגשג בו.‬
‫הוא מספק לפילים רווחה.‬
‫הוא דואג לכך שהגשמים ישובו מדי שנה.‬
‫ענני סערה מתקבצים במרחק.‬
‫הפילים יכולים להבחין בתדר הנמוך של הרעם‬
‫ממרחק 240 קילומטרים…‬
‫והוא אומר להם שהגיעה העת לשוב אל האוקבנגו.‬
‫מרמות אנגולה‬
‫עושים המים את דרכם מבעד לבוטסואנה…‬
‫ומחדשים את הדלתה…‬
‫בנשיקה של חיים.‬
‫כל צעד שמקרב את העדר אל ביתו‬
‫הוא המשכה של אודיסיאה קוסמית גדולה בהרבה.‬
‫ממולקולות זעירות שתפסו טרמפ‬ ‫על אבק מעבר לכוכב הלכת צדק…‬
‫ועד להישרדות בחומו‬ ‫היוקד של כדור הארץ הצעיר…‬
‫הן היו כלואות בליבתו של כוכב הלכת,‬
‫ואז שוחררו וזרעו את זרעי החיים.‬
‫לכל טיפת מים יש סיפור מופלא.‬
‫כל מולקולה‬
‫היא חוליה בשרשרת שמשתרעת‬
‫על פני עשרות אלפי שנים.‬
‫באוויר…‬
‫באוקיינוסים…‬
‫בסלעים…‬
‫ובפילים.‬
‫לאחר שמונה חודשים ומאות קילומטרים,‬
‫מטסי ומשפחתה הגיעו לבסוף‬
‫אל המים מעניקי החיים של הדלתה.‬
‫עתה הגיע הזמן לשתות…‬
‫ולשחק.‬
‫ואז…‬
‫לשתות עוד.‬
‫ולהראות לחברה החדשה ביותר במשפחה…‬
‫כיצד עושים דברים בדלתה.‬
‫מטסי ודודניתה החדשה‬
‫הן החברות הצעירות ביותר בשושלת ארוכה‬
‫שנהנית מהגעתם המופלאה‬ ‫של המים אל כוכב הלכת הזה.‬
‫הן ימשיכו להיות מחוברות לנצח ליקום‬
‫שנתן לכוכב הלכת שלנו את המרכיב הקסום הזה‬
‫ונתן לנו את היכולת לשמר אותו ולנצרו.‬
‫בהמשך, הפרק האחרון בסיפורו של היקום שלנו,‬
‫שעוסק בכוח שמאחד בין כל מה שראינו עד עתה.‬
‫המעצבת הגדולה של הקוסמוס,‬
‫הכבידה.‬
‫זהו כוח משיכה שבנה את כוכב הלכת שלנו,‬
‫ויאחד בין שני פינגווינים‬ ‫בקוטבו הדרומי של כדור הארץ.‬
‫אך מתי החלה הכבידה את פעולתה?‬
‫כיצד היא יוצרת סדר ותוהו ובוהו כאחד?‬
‫ומדוע היא הופכת‬ ‫את כוכב הלכת שלנו למקום המושלם לחיים…‬
‫ולאהבה?‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬