Suton…
NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
otkriva povezanost našeg planeta sa svemirom.
Zvijezda padalica.
Drevna stijena iz dubina svemira…
koja pada na Zemlju.
U njoj su kemijski elementi koji su izgradili naš svemir.
Nebrojenim generacijama,
morske kornjače lutaju oceanima
i skupljaju kozmičke elemente u hrani koju jedu.
Kao što čine već stotinama milijuna godina,
svaki novi naraštaj
reciklira ovu istu zvjezdanu prašinu…
da proizvede sljedeći.
Rođeni u Velikom prasku
i iskovani u srcima zvijezda,
90 kemijskih elemenata stvorilo je sve.
Beskrajno reciklirani i presloženi…
kroz čitavu povijest svemira.
Sada,
koristeći iste elemente,
svaka nova kornjača započinje životni ciklus…
koji odražava živote zvijezda.
ELEMENTARNO
Na australskom Velikom koraljnom grebenu,
dogodilo se nešto čarobno.
Nakon 50 dana ispod pijeska,
kemijski elementi iz cijelog svemira stvorili su život.
Njihove kombinacije stvorile su novi naraštaj zelenih morskih kornjača.
Jajašca su sada iscrpila svoje zalihe životvornih elemenata.
Danas će male kornjače prvi put okusiti zrak.
Dok se njezina braća i sestre probijaju do vode…
mala ženka…
rođena je posljednja.
Da bi odrasla,
morat će prikupljati kemijske elemente diljem oceana.
To je opasno putovanje…
koje se može izjaloviti na svakom koraku.
No za bebe kornjače,
zov oceana je neodoljiv.
Od stotinu iz gnijezda,
ponekad samo jedna preživi.
Ponekad nijedna.
No unatoč riziku,
mala ženka zna da mora doći do vode.
Ugledala je čistinu…
i iskoristila priliku.
Danas,
ona je sretnica.
Beba neće prestati plivati dok ne ostavi greben daleko iza sebe.
Sigurna podalje od grabežljivaca koji se okupljaju u plitkim vodama,
nestat će u velikom prostranstvu otvorenog oceana…
kako bi provela djetinjstvo hraneći se atomima.
Atomi, čiji korijeni sežu unatrag kroz cijeli život kozmosa.
Do vremena kad je naš svemir bio u povojima.
VELIKI PRASAK
Proširio se od ničega do svega u jednom trenutku.
Naš je svemir rođen u Velikom prasku.
Ispočetka,
nije bilo ničeg osim guste, vruće magle.
No kako se nastavio širiti,
magla se počela hladiti.
Na najmanjoj mogućoj razini,
počelo se događati nešto zapanjujuće.
Iz magle su se kondenzirali prvi atomi.
Atomi vodika.
Prvog elementa u svemiru.
U oceanu,
kornjače tinejdžeri ga love.
Dok izranjaju iz plavetnila
kako bi lovile u plitkim vodama oko grebena.
Ovo je Stella.
Jedna od sretnih koja je uspjela otisnuti se s plaže i stići u ocean.
Već je više od 2000 puta teža od težine pri rođenju
i raste brzo.
Hrani se stvorenjima koja plutaju otvorenim oceanom.
Ubire jedan element više nego bilo koji drugi.
Vodik.
On čini više od polovice svih atoma u hrani koju jede.
Najobilatiji je element u svim živim bićima.
Od riba
do beskralješnjaka.
Anemona i koralja.
Atomi vodika, nastali u zoru svemira,
prenosili su se sa zvijezde na planet,
s planeta na životinju,
od plijena na grabežljivca.
Što za Stellu znači
da su vode oko grebena opasne.
Tigrasti morski psi, gladni istih atoma,
love odrasle morske kornjače.
Stellina glavna obrana njezin je pouzdani oklop.
Kost koja je ojačana kalcijem i fosforom.
Elementima koji datiraju iz drugog ključnog trenutka
u životu našeg svemira.
PRIJE 13,5 MILIJARDI GODINA
Prvih 300 milijuna godina nakon Velikog praska,
nije bilo planeta ni zvijezda.
Mračno razdoblje svemira.
Skrivene u mraku,
goleme vitice plinovitog vodika presijecaju kozmos.
Zatim, nevjerojatno,
kako ih je gravitacija spajala,
rodile su se prve zvijezde.
Ovo je kozmička zora.
Trenutak kad su se svjetla upalila.
Duboko u unutrašnjosti prvih zvijezda,
započeo je nevjerojatan proces.
Temperatura i pritisak bili su toliko ekstremni…
da su stvoreni novi elementi.
Atomi vodika bili su pritisnuti zajedno i stvorili su helij.
Dok su se stapali, oslobađala se energija.
Stvorila je lančanu reakciju koja je proizvodila sve teže elemente.
Uključujući i one nužne za život.
Kombinacija tri atoma helija stvorila je ugljik.
Element na kojemu se temelji sav život.
Ugljik i helij stvorili su kisik.
Zrak koji udišemo.
Kombinacija atoma kisika stvorila je fosfor.
Zatim silicij i kalcij.
Elementi koji čine sva živa bića
stvoreni su u srcima prvih zvijezda.
Za Stellu,
neki su elementi toliko važni
da će prijeći velike udaljenosti da ih nađe.
TORRESOV PROLAZ
300 KILOMETARA OD DOMA
Tople, plitke vode između Australije i Papue Nove Gvineje
raj su za živahnu morsku travu.
Oceanske prerije.
Stella je doputovala ovamo da bi prikupila njihove čarobne sastojke.
Dok raste,
morska trava upija elemente iz svemira,
koji su našli put do oceanskog dna.
Razgranate vlati bogate kalcijem i fosforom
daju Stelli upravo one minerale koji su joj potrebni
da izgradi i održi svoju zaštitnu ljušturu.
To će ojačati njezin oklop za izazove koji su pred njom.
Stella će provesti pubertet
tražeći u oceanu
atome rođene u zvijezdama.
Njeno putovanje prema zrelosti…
ima paralelu u priči o našem svemiru.
Jer tri milijarde godina nakon Velikog praska,
svemir je također postajao punoljetan.
Ulazio je u nevjerojatno aktivnu fazu zvjezdanih formacija.
Kako su rasle,
zvijezde su se spajale u goleme galaksije.
Poput našeg Mliječnog puta.
Unutar tih galaksija,
kemijski elementi koje su zvijezde stvarale
transformirali su se u planete i mjesece.
Nakon milijardi godina,
kemijski su elementi sazrijeli u Zemlju kakvu danas poznajemo.
VANUATU
2000 KILOMETARA OD DOMA
I Stella je sada potpuno odrasla.
Duža od jednog metra,
ima debeli oklop prekriven zelenim algama.
Idealna kamuflaža za krstarenje koraljnim grebenima.
U potpunom je skladu s oceanom.
Atomi sa zvijezda…
savršeno prilagođeni životu u moru.
Samo jedan primjer života na Zemlji…
koji je kozmos vrhunski oblikovao.
Stella je sad spremna za sljedeću fazu života.
Jer će uskoro i sama postati majka.
U svome tijelu
nosi leglo od sto jaja.
Prvo od mnogih koje će nositi tijekom života.
Njezin vlastiti dragocjeni teret zvjezdane prašine.
Uzduž čitavog grebena,
atomi se preslaguju u novi život.
Stvarajući jedan od najbogatijih ekosustava na Zemlji.
No naš planet…
nikako nije tipičan.
U ostatku Sunčeva sustava,
posve isti elementi
stvorili su svjetove koji nisu ni približno pogodni za život.
MERKUR
Najbliži Suncu,
Merkur je planet bogat ugljikom.
No umjesto stvaranja života…
430 STUPNJEVA CELZIJA
ugljik se ispeče u njegovu koru.
U svijetu koji je spaljen zvjezdanom svjetlošću.
U najudaljenijim dijelovima Sunčeva sustava,
Neptunove smrzavajuće temperature
uzrokuju da ugljik i vodik stvaraju oblake metana.
Zagušljivog plina koji daje Neptunu izrazitu plavu boju.
Čak i na Marsu,
planetu s istim sastojcima kao Zemlja,
nedostatak atmosfere bogate kisikom
znači da složeni oblici života ovdje ne mogu preživjeti.
Samo na Zemlji uvjeti su upravo pogodni.
Čak i ovdje,
nadmetanje za elemente je žestoko.
Opasnost…
nikad nije daleko.
Srećom, Stella je postala stručnjak za igru skrivača.
Sigurna za sada,
Stella je pred najvećim izazovom u svom životu.
Povratkom na Veliki koraljni greben,
otok svog rođenja,
kako bi i sama položila jaja u pijesak.
No život je provela lutajući oceanom,
što znači da je sada udaljena 2000 kilometara.
Način na koji Stella navigira
jedno je od čuda prirodnog svijeta.
Duboko u Zemlji,
jezgra našeg planeta stvara magnetsko polje…
koje svakom mjestu na površini daje jedinstveni magnetski otisak.
Kad se izlegla,
otisak njezinog otoka utisnut je u Stellin mozak.
Da bi pronašla put natrag,
oslanjat će se na specifični kemijski element.
Onaj koji je povezuje s jezgrom planeta.
Element koji se stvara samo kad zvijezde umiru.
U obližnjem dijelu galaksije,
prije dva i pol milijuna godina,
dogodila se dramatična promjena u jezgri divovske zvijezde.
Cijeli je život bila pokretana nuklearnom fuzijom.
Oslobođena energija
stvarala je sve teže elemente.
Dok se jezgra nije toliko zagrijala,
da je počela stvarati
željezo.
Što je dovelo do ključne promjene.
Jer izrada željeza ne oslobađa energiju.
Nego je proždire.
Kako je nastajalo sve više metala,
širio se jezgrom poput zaraze.
Hraneći se toplinom zvijezde.
Gušio ju je.
Bez izvora topline koji bi je pokretao,
od tog trenutka nadalje,
zvijezda je bila osuđena na smrt.
Eksplozija koja je uslijedila zasjala je sjajem deset milijardi sunaca.
Supernova koja je odaslala prašinu bogatu željezom kroz galaksiju.
Sve do našeg planeta.
Čak i sada,
100 tona zvjezdane prašine uđe u Zemljinu atmosferu svaki dan.
Dijelom ostaci nakon formacije Sunčeva sustava.
Dijelom prašina iz dalekih supernovi.
Izravna veza između našeg planeta i zvijezda.
Upravo željezo u ovoj prašini
omogućuje Stelli da pronađe put.
Jer duboko u njezinom mozgu…
smatra se da specijalizirane stanice sadrže kristale magnetita.
Bogat je željezom i poravnava se s magnetskim poljem Zemlje.
Kompas,
koji je usmjerava u pravom smjeru.
Omogućuje Stelli da pronađe jedinstveni magnetski otisak doma.
Element iskovan u supernovi…
sada će je voditi kilometrima identičnog oceana.
Natrag na otok…
na kojem je rođena.
No i druga bića oslanjaju se na magnetske sposobnosti.
Poput tigrastih morskih pasa.
I njih vode na isti otok.
Jer nekoliko mjeseci svake godine,
tisuće ženki kornjača dolaze ovamo položiti jaja.
To je najveće okupljalište zelenih morskih kornjača
na planetu.
Kad stignu do obale,
počinje hranjenje.
Stella mora pričekati pravi trenutak…
da se otvori čistina
te da izbjegne napad.
Kad je opasnost prošla,
napokon izlazi na obalu.
Nakon epskog putovanja,
Stella izlazi na pijesak
koji je zadnji put dotaknula kao beba.
Elementi koje je cijeli život skupljala…
sada su sigurno položeni u pijesak.
Stellina je misija dovršena
i vraća se u ocean…
kako bi ponovno počela skupljati zvjezdani prah.
Njezin životni ciklus…
odražava najveći od svih ciklusa.
Onaj života i smrti zvijezda.
Daleko, na drugom dijelu galaksije,
pepeo nebrojenih supernovi
okupio se i stvorio golemu maglicu.
Oblak zvjezdane prašine dug desecima svjetlosnih godina.
U njemu se skrivaju mjesta gdje se sljedeća generacija zvijezda
počinje formirati.
Protoplanetarni diskovi.
Oni su poput golemih kozmičkih jaja.
Svako je veće od našeg Sunčeva sustava.
Unutar ljušture od ioniziranog plina,
sila gravitacije okuplja zvjezdani prah zajedno.
Zvjezdana prašina unutar Stellinih jaja…
također počinje poprimati oblik.
Dok se elementi koje je prikupila počinju transformirati…
u nešto što počinje nalikovati sićušnom biću.
U protoplanetarnom disku
plinovi poput vodika i helija…
hrane embrij zvijezde.
A ono što je nekoć bio embrij…
sada je sićušna kornjača
s oklopom, perajama i kljunom.
Elementi su se presložili…
za život u moru.
U protoplanetarnom disku
razvoj nove zvijezde također se bliži kraju.
Ponovno rođena iz pepela prethodne generacije,
njezino svjetlo sada otkriva obitelj planeta koji rastu u orbiti.
Novi svjetovi.
Možda nove mogućnosti za život.
A ispod pijeska,
ista zvjezdana prašina.
Prenošena nebrojenim generacijama zvijezda i kornjača…
započet će još jedno putovanje.
Svaki novi život
izravno je povezan s nastankom svemira.
Svaka nova priča počinje na kraju prethodne.
Priča o našem svemiru nastavlja se
sa Zemljinim najdragocjenijim resursom,
vodom.
Te s obitelji slonova na opasnoj misiji da je nađu.
Njihovo putovanje jednako je nevjerojatno
kao i putovanje vode kroz prostranstva svemira do Zemlje.
No zašto je Zemlja jedini svijet u Sunčevu sustavu…
čija je površina puna tekuće vode?
I zašto je ona tako važna za život?
Prijevod titlova: Fran Cettl