DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Dálný sever naší planety
je krajinou extrémů.
Jakmile nastane zima…
arktický vítr způsobí prudký pokles teploty.
NAMLUVIL MORGAN FREEMAN
I otužilý aljašský medvěd hnědý se musí uchýlit do úkrytu.
Takto mrazivé podmínky nemohou zvládnout,
a tak jsou nuceni se vydat na mimořádnou cestu.
Jakmile se severní pól obrátí do temnoty a mrazivé zimy,
medvědi začnou šplhat vysoko do hor…
aby se ukryli v jeskyních či brlozích
vyhrabaných ve strmých svazích.
Ve výšce stovek metrů.
Medvědi žijící na konci světa
se potýkají s neuvěřitelnými překážkami, jež přináší různá období.
Aby to zvládli,
spoléhají na výjimečné spojení s vesmírem,
protože v sobě mají vtisknutý
každý důležitý okamžik
čtyři a půl miliardy let dlouhé historie Země.
Události nepředstavitelné síly a zkázy,
které stvořily svět,
jaký v našem vesmíru nikde jinde neexistuje.
ROČNÍ OBDOBÍ
Toto je Luna, šest let stará medvědice.
Dostala se do bezpečí svého doupěte.
Toto bude příštích šest měsíců její domov.
Útulné místečko
pro přečkání zimy v zimním spánku.
PRVNÍ DEN ZIMNÍHO SPÁNKU
Dny se zkracují
a její tělo reaguje na rytmus naší planety.
Srdeční tep se jí začíná zpomalovat…
pouze na osm úderů za minutu.
Když se uvelebí,
její tělesná teplota klesne.
A upadne to hlubokého spánku plného snů.
Silné spojení mezi medvědem a vesmírem……
ji nutí strávit kruté zimní měsíce pod zemí.
V blažené nevědomosti o dlouhé cestě, která ji čeká.
Protože venku…
je Země v pohybu.
PRVNÍ DEN
Každý den se planeta jednou otočí kolem své osy.
DRUHÝ DEN
TŘETÍ DEN
ČTVRTÝ DEN
PÁTÝ DEN
Měsíci trvá oběhnout kolem Země jeden měsíc.
A jak měsíce plynou,
Země a Měsíc zároveň obíhají kolem Slunce.
Během svého spánku
Luna urazí 470 milionů kilometrů.
BŘEZEN
Impozantní kosmická cesta
kolem poloviny Slunce.
A letos
má s sebou nové společníky.
122. DEN ZIMNÍHO SPÁNKU
Zatímco se Luna probouzela a zase usínala,
narodila se jí…
dvě malá medvíďata.
Medvíďata budou jíst a spát v doupěti, dokud nepřijde jaro.
Ale další dva hladové krky
si na Lunině těle vybírají svou daň.
Její tukové buňky pod kůží se zmenšují,
jelikož zásoby energie spotřebovává tvorba mléka.
154. DEN ZIMNÍHO SPÁNKU
Po pěti měsících pod zemí
už Luna přišla o čtvrtinu své váhy.
A venkovní teploty jsou stále pod nulou.
Luna už naléhavě potřebuje jaro,
aby mohla svá novorozená medvíďata i nadále krmit.
Naštěstí…
Země má skvělou zvláštnost.
Je nakloněná.
NAKLONĚNÍ 23 STUPŇŮ
A tak, jak se pohybuje vesmírem,
v různých obdobích roku
se ke Slunci nakloní různé části planety,
což způsobuje změnu ročních období.
Takže na Aljašce
se děje něco pozoruhodného.
S každým dalším dnem stoupá slunce po obloze výš.
Jeho hřejivé paprsky mění krajinu.
Právě když to Luna a její mláďata potřebují nejvíc.
Nervová zakončení v kůži detekují teplo ze slunce.
A jak se dny prodlužují,
speciální buňky v zadní částí jejího oka
vycítí nízké navýšení v intenzitě světla.
Tyto tajné signály,
přímo od naší nejbližší hvězdy,
Luně říkají, že je čas zimní spánek ukončit.
A naznačují změnu ročního období naší planety.
Ale ve sluneční soustavě
roční období, jako ta na Zemi,
nejsou nic běžného.
Naše nejbližší sousedka, Venuše,
je k Slunci mnohem blíže,
a tak je tam mnohem tepleji než na Zemi.
A jelikož planeta není nakloněná,
nemá prakticky žádná roční období.
Teploty tam zůstávají po celý rok doslova spalující.
471 STUPŇŮ CELSIA
Dál,
za Zemí,
je Mars.
Jehož dráha způsobuje, že se jeho vzdálenost od Slunce
v průběhu roku dramaticky mění.
Takže roční období na Marsu
jsou mnohem extrémnější než ta naše.
-125 STUPŇŮ CELSIA
V zimě více než čtvrtina jeho atmosféry naprosto zamrzne.
Zatímco v létě,
když je Mars ke slunci nejblíže,
zvýšená teplota vytváří tak silné prachové bouře,
že dokážou pohltit celou planetu.
Ale za Marsem.
Za Jupiterem.
A Saturnem.
Tři miliardy kilometrů od Slunce
má Uran ta nejextrémnější období ve celé sluneční soustavě.
Tato planeta se otáčí na boku.
Takže jak obíhá,
letní strana je nakloněná ke Slunci,
zatímco zimní strana nespatří denní světlo 42 let.
Pouze Země má roční období,
která i v extrémních částech naší planety
poskytují šanci na přežití.
S příchodem jara
se Lunina rodina vynořila z doupěte.
Medvíďata si mohou užít první okamžiky na slunci.
Ale střídání ročních období znamená, že se nyní musí vydat na náročnou cestu.
Protože aby našli potravu,
musí je Luna odvést zpátky do nížin
na druhou stranu hory.
Pro malé nožky je to vyčerpávající.
Musí překonat stovky metrů ledu a skal.
Ale jakmile jsou za vrcholkem, nejtěžší část cesty mají za sebou.
Jejich přežití však stále není zaručeno.
Aby rodina zvládla i zbytek roku,
musí spoléhat na Lunino instinktivní chápání
nadcházejících období.
Každé…
je výsledkem každoročního putování Země vesmírem.
Cesty, která začala,
ještě než Země vůbec existovala.
SLUNEČNÍ SOUSTAVA PŘED 4,6 MILIARDAMI LET
V době, kdy naše sluneční soustava byla jen popel.
Žádné Slunce, žádné planety ani měsíce.
Jen obrovský oblak plynu a prachu.
Později, ve vzdálené sluneční soustavě,
explodovala hvězda.
Supernova, která vyslala rázovou vlnu napříč galaxií.
Při nárazu vlna způsobila, že se mrak sám do sebe zhroutil.
A začal se otáčet.
Jak se otáčel rychleji a rychleji,
zploštil se do tvaru disku.
Vír plynu a hornin.
A ve středu, pod nesmírným tlakem,
se zrodilo Slunce.
Zatímco dál do sebe narazily horniny
a začala růst naše planeta.
Trvalo 20 milionů let,
než se Země zcela zformovala.
A stále krouží kolem Slunce jako ten mrak, ze kterého vyrostla.
Oběhne ho za 365 dní.
A tím se pro Zemi stvořil rok.
Ale v tomto okamžiku v příběhu naší planety
to byl ještě rok bez období.
Protože chaos, který je vytvořil…
nastal až později.
Na Aljašce už se energické jaro
proměnilo v líné, letní dny.
Medvíďata již mají pět měsíců.
A stále se učí,
jak být medvědy.
Jelikož rostou tak rychle,
jsou neustále hladová.
A i když to může vypadat idylicky,
léto na Aljašce je těžkým časem.
Na loukách není žádná pořádná potrava,
a tak se medvědi musí spokojit s trávou.
Což znamená, že mláďata stále potřebují matčino mléko,
jako většinu své potravy.
Ale Luna se pořádně nenasytila, co se uložila k zimnímu spánku,
takže je vyčerpaná.
Ale poblíž, ve vesmíru,
je pomoc už na cestě.
Protože dnes už má naše planeta stálého společníka.
Měsíc.
Obíhající na dráze kolem Země,
je to náš nejbližší, nebeský soused.
Největší a nejjasnější objekt na noční obloze.
A protože je Měsíc hodně velký a velmi blízko,
má velkou gravitační sílu.
Dost na to, aby náš svět ovlivnil.
Zvedá oceány od povrchu planety…
a vytváří příliv a odliv.
A během pár dní, když je měsíc v úplňku a novu,
nejnižší hladiny odlivu odhalují zcela novou krajinu.
Od břehu se táhnout stovky metrů bahnitých mělčin.
A umožňují tak hladovým medvědům přístup ke skrytým pokladům.
Právě včas pro Lunu a její mladou rodinku.
Ale najít, co se v bahně skrývá, je lepší nechat na dospělých.
Luna má 2 000krát lepší čich než my.
Dokonalý pro nalezení nějakých pochoutek.
Měkké škeble.
Je tak zběhlá v jejich rozevírání,
že zvládne jednu za minutu.
Škeble jsou vítaným doplňkem její skromné letní stravy.
Může tak mláďatům předat životně důležitou energii.
Tyto dary, které jí nadělil Měsíc,
jí pomohou přes léto uživit rodinu.
Ale vztah medvěda s Měsícem…
sahá mnohem hlouběji.
Protože právě během vytváření Měsíce získala Země svá roční období.
SLUNEČNÍ SOUSTAVA PŘED 4,4 MILIARDAMI LET
Zanedlouho po tom, co se naše planeta zformovala,
jsme získali společníka.
Ale nebyl to Měsíc.
Byla to další planeta, která se v dráze Země vytvořila.
Sourozenec zvaný Theia.
Zhruba o velikosti Marsu.
Obrovská koule hornin a lávy.
Během dětství
žily Země a Theia v harmonii.
Dokud gravitační narušení v mladé sluneční soustavě…
neposlalo tyto planety na kolizní kurz.
V této chvíli
visela budoucnost Země na vlásku.
Theia byla vyhlazena…
a náraz oba světy spojil.
Na okamžik v kosmickém čase
měla naše planeta dva měsíce.
Ale gravitace pak jeden stáhla zpátky a Země ho pohltila.
Takže zůstal jen ten Měsíc, který známe dnes.
A kolize naši planetu navždy proměnila.
NAKLONĚNÍ 23 STUPŇŮ
Náraz ji naklonil na stranu,
takže dnes se otáčí nakloněná o 23 stupňů.
A zatímco se pohybuje po své oběžné dráze,
nejdříve se ke Slunci nakloní první polokoule a pak až druhá,
což dává Zemi roční období.
Léto se blíží ke konci
a delší noci jsou znamením,
že krutá aljašská zima se rychle blíží.
Medvíďata nyní mají sedm měsíců.
A Luna ví, že aby přežili dlouhý zimní spánek,
musí si všichni vytvořit tukové zásoby.
Ale Měsíc je neustálou připomínkou…
že pomoc je na cestě.
Tisíc kilometrů od pobřeží Aljašky
je na roční rytmus Země naladěný další živočich.
Losos nerka.
Po dvou letech bloumání v Tichém oceánu…
dosáhli dospělosti.
A nyní měnící se délka dne
vyvolává uvolnění hormonů do jejich krve.
Jsou to chemické signály, které mění jejich chování.
Volají je domů,
aby se rozmnožili v řekách, ve kterých se narodili.
Luna je vyčerpaná a hladová,
ale i tak odvádí svá mláďata ke břehu řeky.
Protože cítí, že se stane něco kouzelného.
Dnes,
jedinečný průběh ročních období
poskytne medvědům životně důležité záchranné lano.
Země dosáhla na své cestě kolem Slunce klíčové pozice.
A Měsíc nyní vyvolává příliv.
Čímž dává lososům poslední impulz, aby se přesunuli do řek.
Konečně medvíďata poprvé okusí lososa.
Jedna ryba sice medvíďatům na zimu nevystačí,
je to za osm měsíců života jejich první skutečná potrava.
Objevení prvního lososa je pro Lunu úlevou.
Protože ze zkušeností ví,
že proti proudu to bude brzy mnohem bohatší lov.
Jak se dny zkracují,
ty samé hormony, které vyslaly lososy na jejich cestu,
je nyní dramaticky proměňují.
Jejich hlavy mění tvar.
A těla zářivě červenají.
A v milionech pak plují proti proudu do svých oblastí třetí.
A poslední dílek v příběhu medvědů zapadá na své místo.
V příběhu starém jako planeta sama.
Zformování Země,
kolize, která stvořila Měsíc,
a jedinečný vztah naší planety s měsícem a hvězdou…
společně vytvořily svět, jaký ve vesmíru nikde jinde nenajdeme.
Obyvatelnou planetu.
Jediné místo, o kterém víme, že je pro život jako stvořené.
A pro Lunu
se čtyři a půl miliardy let kosmické historie
vměstnalo právě do tohoto okamžiku.
Každoroční sbližování lososa a medvěda.
A vzácná příležitost
nakrmit svou rodinu.
Luna a její mláďata nyní mají to, co potřebují, aby zimu přežili.
A i když je jejich budoucnost na naší měnící se planetě nejistá,
tento rok je lososi uživí…
zatímco naše planeta bude pokračovat ve svém neúnavném putování okolo Slunce.
Dále v příbězích našeho vesmíru…
oceánský poutních, jehož životní cyklus odhalí
jak všechno ve vesmíru vzniklo.
Protože v každém želvím vejci jsou atomy z velkého třesku…
utvořené ze smrti hvězd.
Ale jak hvězdy a planety vznikají?
A jak se tytéž složky můžou proměnit v živé tvory?
Překlad titulků: Beata Krenželoková