EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
De nordligaste delarna av jorden
är ett ytterligheternas land.
I vinterns grepp,
får de arktiska vindarna temperaturen att sjunka drastiskt.
Även de uthålliga grizzlybjörnarna i Alaska måste söka skydd.
De kan inte uthärda de iskalla förhållandena
och tvingas ut på en häpnadsväckande resa.
När Nordpolen vänds mot vinterns mörker och kyla,
klättrar björnarna upp i bergen.
Där söker de skydd i de grottor och hålor
som grävts in i branterna
hundratals meter ovanför marken.
Björnar som lever vid jordens poler
ställs inför de tuffa utmaningar som varje årstid för med sig.
De övervinner dem
genom ett särskilt band till universum.
I björnens biologi
återfinns varje kritiskt ögonblick
av jordens fyra och en halv miljarder år långa historia.
Förödande händelser av ofattbar kraft
har skapat en värld olik alla andra i vårt universum.
ÅRSTIDSVÄXLINGAR
Det här är Luna, en sexårig hona.
Hon är nu i säkerhet i sin håla,
som blir hennes hem det kommande halvåret.
Det är en mysig plats
att gå i ide på och vänta ut vintern.
VINTERDVALAN DAG 1
När dagarna blir kortare,
reagerar hennes kropp på jordens rytm.
Hon får lägre puls.
Hjärtat slår bara åtta slag i minuten.
Hon slår sig till ro,
och kroppstemperaturen sjunker.
Hon faller i en djup sömn som präglas av många drömmar.
Det mäktiga bandet mellan en björn och universum
förmår henne att tillbringa de kärva vintermånaderna under jord.
Hon är lyckligt ovetande om den långa resa hon har framför sig.
Utanför hålan
rör sig jorden.
DAG 1
Varje dag roterar jorden kring sin egen axel en gång.
DAG 2
DAG 3
DAG 4
DAG 5
Varje månad rör sig månen ett helt varv runt jorden.
I takt med att månaderna går,
kretsar jorden och månen runt solen.
Medan Luna sover,
reser hon 470 miljoner kilometer.
FEBRUARI
MARS
En storslagen resa i kosmos
halvvägs runt solen.
Och i år
har hon nya medresenärer.
VINTERDVALAN DAG 122
Medan Luna har vaknat till och somnat om,
har hon fött
två björnungar.
Ungarna äter och sover i hålan fram till vårkanten.
Två munnar till att mätta
tar ut sin rätt på Lunas kropp.
Fettcellerna under huden krymper
eftersom den lagrade energin används till att producera mjölk.
VINTERDVALAN DAG 154
Efter fem månader under jord,
har Luna redan tappat mer än en fjärdedel av sin kroppsvikt.
Då den rådande utomhustemperaturen fortfarande är lägre än noll,
är det avgörande för henne att våren kommer snart
om hon ska fortsätta dia sina nyfödda ungar.
Lyckligtvis…
…har jorden en egendomlighet.
Den lutar.
LUTNING 23 GRADER
Medan jorden färdas i rymden,
lutar olika delar av den mot solen under olika perioder av året,
och därför växlar årstiderna.
Och i Alaska
händer då någonting anmärkningsvärt.
För varje dag som går, står solen högre på himlen.
De värmande strålarna förvandlar landskapet.
Precis när Luna och hennes ungar behöver det som mest.
Hudens nervändar registrerar solens värme.
När dagarna blir längre,
reagerar särskilda celler i ögats bakre del
på den ökande ljusstyrkan.
De hemliga budskapen, som kommer från vår närmaste stjärna,
säger Luna att det är dags att vakna upp från dvalan.
De markerar de varsamma växlingarna av jordens årstider.
Men i solsystemet
är årstider som på jorden
inte alls vanliga.
Vår närmaste granne, Venus,
ligger mycket närmare solen och är därför mycket varmare än jorden.
Eftersom Venus inte lutar,
finns där knappt några årstider.
471 GRADER CELSIUS
Temperaturen är brännande het året runt.
Längre bort,
bortom jorden,
ligger Mars.
Mars omloppsbana gör att dess avstånd från solen varierar drastiskt under året.
Därför är årstiderna där
mycket mer extrema än våra.
-125 GRADER CELSIUS
Under vintern fryser mer än en fjärdedel av atmosfären till is.
Och på sommaren,
när Mars passerar närmare solen,
ger hettan upphov till dammstormar så enorma
att de täcker hela planeten.
Men bortom Mars,
förbi Jupiter…
SATURNUS
…och Saturnus,
tre miljarder kilometer från solen,
ligger Uranus, där solsystemets mest extrema årstider är ett faktum.
Den här planeten roterar på sidan.
När Uranus kretsar runt solen med sommarsidan vänd mot den,
når inget dagsljus till vintersidan på 42 år.
Det är på jorden det finns årstider som,
till och med vid jordens poler,
ger allt levande en chans.
Vid vårens ankomst
lämnar Lunas familj hålan.
Ungarna får nu njuta av sin första stund i solen.
Men i och med årstidsväxlingen, måste de ge sig ut på en utmanande resa.
I jakten på föda,
måste Luna leda dem tillbaka till låglandet
på andra sidan berget.
Det är en svår klättring för korta ben.
Det gäller att ta sig över hundratals meter is och sten.
När de har tagit sig över toppen, är den svåraste biten avklarad.
Men det är inte garanterat att de överlever.
För att klara sig resten av året,
måste familjen förlita sig på Lunas instinktiva förståelse
för kommande årstider.
Och var och en
beror på jordens årliga resa genom rymden.
En resa som började
innan jorden ens fanns.
SOLSYSTEMET 4,6 MILJARDER ÅR SEDAN
Då var solsystemet i princip bara aska.
Det fanns varken någon sol, planeter eller månar.
Allt som fanns var ett enormt moln av gas och damm.
Men i ett avlägset solsystem
exploderar då en stjärna.
Supernovan sänder en chockvåg genom galaxen.
När molnet träffas av chockvågen, kollapsar det…
…och börjar rotera.
I takt med att det snurrar snabbare,
blir det utplattat till en skiva.
En malström bestående av gas och sten.
I mitten, av det enorma trycket,
föds solen.
Längre bort krockar stenar
och vår planet börjar ta form.
Tjugo miljoner år senare
har jorden tagit sin form.
Och den kretsar fortfarande kring solen, ur vilken den växte.
Jorden kretsar ett helt varv på 365 dagar.
Därav ett år på jorden.
Men vid den här tiden i jordens historia
fanns inga årstider.
Det kaos som skapade årstiderna
har inte blivit verklighet än.
I Alaska har den sprudlande våren
gett vika för lata sommardagar.
Ungarna är nu fem månader gamla.
De lär sig fortfarande
hur man gör som björn.
Eftersom ungarna växer så fort,
är de ständigt hungriga.
Även om den må se idyllisk ut,
är sommaren i Alaska en tuff tid.
Det råder brist på ordentliga måltider på ängarna,
och björnarna får nöja sig med gräs.
Därmed är modersmjölken fortfarande huvudföda för ungarna.
Men Luna har inte ätit ordentligt sedan vinterdvalan,
och hon börjar få slut på energi.
Men i närheten, från rymden,
är hjälp på väg.
Nu för tiden har jorden en ständig följeslagare:
Månen.
Den går i en omloppsbana runt jorden och är vår närmaste himlakropp.
Den är det största och ljusaste föremålet på natthimlen.
Månen är så pass stor och nära
att dess dragningskraft
är stark nog att påverka jorden.
Den drar till sig haven från jordens yta…
…och skapar tidvattnet.
Under några dagar runt full- och nymånen,
visar sig ett helt nytt landskap i samband med sommarens lågvatten.
Gyttjiga landremsor sträcker sig hundratals meter från kusten.
Det ger de hungriga björnarna tillgång till en nergrävd skatt.
I grevens tid för Luna och hennes familj.
Att hitta det som gömmer sig i leran är en uppgift för vuxna.
Lunas luktsinne är 2 000 gånger bättre än vårt.
Perfekt för att hitta små munsbitar:
Sandmusslor.
Hon är så duktig på att bända upp dem,
att hon kan sätta i sig nästan en i minuten.
Musslorna är ett välkommet tillskott till hennes torftiga sommarkost.
Hon får i sig viktig näring att föra vidare till ungarna.
Månens allmosor hjälper Luna att ge föda åt familjen under sommaren.
Men björnens relationen till månen
är mycket djupare än så.
Under tiden som månen bildades, fick jorden sina årstider.
SOLSYSTEMET 4,4 MILJARDER ÅR SEDAN
Strax efter att jorden bildades, fick den en följeslagare.
Men det var inte månen.
Det var en annan planet som bildades i jordens omloppsbana.
Ett syskon vid namn Theia.
Den var ungefär lika stor som Mars.
Ett enormt klot av sten och lava.
Under barndomen
levde jorden och Theia i harmoni.
Men gravitationella störningar i det unga solsystemet
fick de två planeterna att hamna på kollisionskurs.
I detta ögonblick
var jordens framtid oviss.
Theia utplånades
när planeterna kom att rämna av kollisionen.
Under ett kort ögonblick i kosmisk tid,
hade jorden två månar.
Men av tyngdkraften drogs en av dem mot jorden och blev en del av den.
Kvar fanns då bara den måne vi har idag.
Kollisionen förändrade jorden för alltid.
LUTNING 23 GRADER
Krocken fick jorden att börja luta,
och nu roterar den i 23 graders lutning.
Medan jorden färdas i sin omloppsbana,
lutar först ena halvklotet och sedan det andra
mot solen.
Det ger jorden dess årstider.
Sommaren närmar sig sitt slut,
och de längre nätterna är ett tecken på att den kärva Alaskavintern är på väg.
Ungarna är nu sju månader gamla.
Luna vet att om de ska överleva den långa vinterdvalan,
måste de bygga upp sina fettreserver.
Månen påminner ständigt om…
…att hjälp är på väg.
Tusen kilometer utanför Alaskas kust,
lever ett annat djur i samklang med årstiderna:
Indianlaxar.
Efter två år i Stilla havet
har de nu blivit mogna.
Nu får den förändrande dagslängden hormoner att frigöras i blodet.
Det är kemiska signaler som förändrar deras beteende.
De kallas hem för att leka i de floder där de föddes.
Luna är utmattad och hungrig.
Trots det tar hon med ungarna till flodbanken.
Hon märker att någonting magiskt är på väg att ske.
Idag kastar årstidernas unika urverk
en livsviktig livlina till björnarna.
Jorden har nått ett avgörande läge i sin bana runt solen.
Nu får månen tidvattnet att stiga.
Det är den sista hjälp som krävs för att laxarna ska kunna ta sig vidare.
Till sist får ungarna smaka på sina första laxar.
Även om björnarna inte klarar sig genom vintern på bara en fisk,
är det ungarnas första ordentliga måltid efter nästan åtta månader i livet.
Den första laxens ankomst är en lättnad för Luna.
Erfarenheten säger henne
att det snart finns mer att plocka av uppströms.
När dagarna blir allt kortare,
får samma hormoner som fick laxarna att påbörja sin resa
nu dem även att byta skepnad.
Deras huvuden ändrar form,
och deras kroppar blir klarröda.
Miljontals av dem simmar nu uppåt floden och mot lekplatserna.
Och den sista biten av björnarnas historia faller på plats.
Det är en historia lika gammal som själva jorden.
Jordens bildande,
kollisionen som månen skapades ur
och jordens unika relation till dess måne och stjärna…
…har tillsammans skapat en värld som ingen annan i hela universum.
En makalös planet.
Den enda platsen vi känner till med rätt förutsättningar för liv.
För Luna
koncentreras fyra och en halv miljarder år av kosmisk historia
i detta ögonblick.
Den årliga konvergensen mellan laxar och björnar.
En fantastisk möjlighet
att föda sin familj.
Luna och hennes ungar har nu allt de behöver för att överleva vintern.
Även om deras framtid på vår föränderliga jord är oviss,
klarar de sig på den lax som finns i år.
Och samtidigt fortsätter jorden sin resa runt solen.
Härnäst i vår berättelse om universum:
Havsdjuret vars livscykel visar
hur allting i universum skapades.
I varje sköldpaddsägg finns atomer från big bang,
och de formas av stjärnorna och deras död.
Men hur uppstår stjärnor och planeter?
Och hur kan samma beståndsdelar bli till levande varelser?
Undertexter: Viktor Hessel