A NETFLIX DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Bolygónk északi sarkvidéke
a szélsőségek világa.
Mikor beköszönt a tél,
a sarki szelek miatt lezuhan a hőmérséklet.
Még a marcona alaszkai barna medve is menedéket keres.
A fagyos körülmények miatt
egy nem mindennapi útra kényszerül.
Ahogy az Északi-sark téli sötétségbe és hidegbe borul,
a medvék mászni kezdenek fel a hegyekbe.
Ott behúzódnak egy barlangba vagy odúba.
Beássák magukat a meredek lejtőkbe.
Több száz méter magasan.
A világ végén élő medvéknek
elképesztő kihívásokkal kell szembenézniük minden évszakban.
Ebben segíti őket
az univerzummal való nagyon különleges kapcsolatuk,
hisz minden medve génjeibe bele van vésve
minden kritikus pillanat
a Föld négy és fél milliárd éves történetéből.
Olyan elképzelhetetlen méretű és pusztító erejű események,
melyek eredménye az a világ, amelyhez fogható nincs még egy a világon.
ÉVSZAKVÁLTOZÁS
Ő Luna, egy hatéves nőstény.
Most, hogy az odva biztonságába ért,
hat hónapig ez lesz az otthona.
Ez egy kényelmes hely,
ahonnan búcsút inthet a hidegnek, és téli álomba merülhet.
A TÉLI ÁLOM 1. NAPJA
A nappalok rövidülésével
Luna teste reagál bolygónk ritmusára.
A pulzusa lassulni kezd
percenként nyolc szívverésig.
Ahogy megnyugszik,
a test is elkezd lehűlni.
Végül mély…
csendes álomba merül.
A medve és az univerzum közti erős kapocs
arra kényszeríti, hogy a zord telet a föld alatt töltse.
Boldog tudatlanságban az előtte álló hosszú útról.
Hisz az odún kívül
a Föld mozgásban van.
1. NAP
A Föld naponta egyszer megfordul a tengelye körül.
2. NAP
3. NAP
4. NAP
5. NAP
A Hold havonta egyszer megtesz egy teljes kört a Föld körül.
A hónapok múlásával pedig a Föld és a Hold megkerülik a Napot.
Luna, míg téli álmát alussza,
megtesz 470 millió kilométert.
JANUÁR
FEBRUÁR
MÁRCIUS
Egy lenyűgöző utat
a Nap túloldalára.
Idén pedig
új útitársa is van.
A TÉLI ÁLOM 122. NAPJA
Két alvás között
Luna életet adott…
két kis medvebocsnak.
A bocsok tavaszig az odúban esznek és alszanak.
Ám még két éhes száj
nagy megterhelés Luna szervezetének.
A bőre alatti zsírsejtek zsugorodni kezdenek,
ahogy a tejtermelés kimeríti az energiakészleteit.
A TÉLI ÁLOM 154. NAPJA
Öt hónap föld alatti élet után
Luna a testsúlyának több mint ötödét elvesztette.
Odakint viszont még mindig fagyos az idő.
Lunának nagyon fontos, hogy végre kitavaszodjon,
hogy újszülött bocsait tovább tudja szoptatni.
A Földnek van egy tulajdonsága, ami pont kapóra jön nekik.
Oldalra van billenve.
23 FOKOS DŐLÉSSZÖG
Így ahogy az űrben mozog,
az év különböző szakaszaiban
más-más oldala dől a Nap felé.
Innen ered az évszakok váltakozása.
Ez azt jelenti, hogy Alaszkában valami elképesztő történik.
A Nap napról napra
magasabban van az égen.
Melengető sugarai átalakítják a tájat.
Pont, amikor Lunáéknak erre a legnagyobb szüksége van.
Bőre idegvégződései érzékelik a nap melegét.
A nappalok hosszabbodásával
a szeme hátuljában lévő speciális sejtek
érzékelni kezdik a fény finom erősödését.
Luna napunk ezen titkos üzeneteiből tudja,
hogy a téli álomból ideje felébredni.
És hogy ezek a jelek a földi évszakok változására utalnak.
A Naprendszerben viszont…
a Földéhez hasonló évszakok
közel sem mindennaposak.
Legközelebbi szomszédunk, a Vénusz…
VÉNUSZ
sokkal közelebb van a Naphoz, mint a Föld, így sokkal forróbb is.
És mivel nincs megdőlve,
gyakorlatilag évszakjai sincsenek.
Egész évben perzselő meleg van.
471 CELSIUS-FOK
Távolabb,
a Földön túl,
kering a Mars.
A távolsága a Naptól egy év alatt a pályája miatt jelentősen változik.
Ezzel az évszakok a Marson
sokkal jobban eltérnek, mint nálunk.
–125 CELSIUS-FOK
Télen a bolygó légkörének több mint negyede befagy.
Nyáron viszont,
mikor a Mars a Naphoz a legközelebb jár,
a nagyobb hőség akkora porviharokat okoz,
melyek akár az egész bolygót ellephetik.
De a Mars után,
túl a Jupiteren
és a Szaturnuszon,
a Naptól hárommillió kilométerre
az Uránusz az, ahol az évszakok a legszélsőségesebbek.
Ez a bolygó az oldalára dőlve forog…
98 FOKOS DŐLÉSSZÖG
így a Nap körüli útján a nyári oldal néz a Nap felé,
míg a téli oldalt 42 évig nem éri napfény.
Csak a Föld évszakjai olyanok,
hogy az életnek még a legextrémebb helyeken is van esélye.
A tavasz beköszöntével
Luna és családja elhagyják az odút.
A bocsok most először játszhatnak odakint a napon.
Ám az új évszak miatt a bocsokra félelmetes utazás vár…
hiszen Lunának az élelemért le kell vinnie őket az alföldre
a hegy túloldalán.
Kis lábakon ez egy fárasztó mászás.
Több száz méternyi jég és szikla állja útjukat.
A csúcson átjutva már túl vannak az út nehezén.
Ám a túlélés közel sem garantált.
Hogy az évet átvészeljék,
Lunának elő kell hívnia
ösztönös tudását az elkövetkező évszakokról.
Mindegyik évszak…
a Föld éves Nap körüli útjának eredménye.
És ez az út…
már a Föld születése előtt elindult.
NAPRENDSZER 4,6 MILLIÁRD ÉVVEL EZELŐTT
Egy olyan korszakban,
amikor a naprendszerünk alig volt több hamunál.
Nem volt se nap, se bolygók, se holdak.
Csak hatalmas gáz- és porfelhő.
Ekkora egy távoli naprendszerben
felrobban egy csillag.
Egy szupernóva, melynek lökéshullámai átszelik a galaxist.
A lökéshullám hatására a felhő összeomlásnak indul,
és elkezd forogni.
Ahogy a forgása felgyorsul,
a felhő egy lemezzé laposodik.
Gáz és szikladarabok vad forgatagává.
Ennek közepén a hatalmas nyomás alatt…
megszületik a Nap.
Kintebb eközben az egymásnak csapódó sziklákból
elkezd kialakulni a bolygónk.
Húszmillió évvel később a Föld
elnyeri mai alakját.
Ugyanúgy kering a Nap körül, mint a felhő, melyből kinőtt:
egy kört 365 nap alatt megtéve.
Innen jön a földi év.
Ám a bolygó történetének ezen a pontján ez még egy évszakok nélküli év.
Mert az őket megteremtő káosz…
még csak ezután jön.
Alaszkában a nyüzsgő tavasz helyére
henyélő nyári napok léptek.
A bocsok már öt hónaposak.
Most tanulják meg…
mit jelent medvének lenni.
Mivel nagyon gyorsan nőnek,
folyton éhesek.
És bár idillinek tűnhet…
az alaszkai nyár egy nehéz időszak.
A réteken alig találni rendes ételt,
így be kell érniük a fűvel.
Ez azt jelenti,
hogy a bocsok az élelem nagy részét még mindig az anyatejből nyerik.
De a téli álom kezdete óta Luna sem tudott egy rendeset enni,
így kezd kiürülni.
De nem messze, kint az űrben,
közeleg a segítség.
Mert mára a bolygónknak állandó úti társa van.
A Hold.
A Föld körül keringve
ő a hozzánk legközelebbi égitest.
A legnagyobb és legfényesebb az éjszakai égbolton.
És mivel a Hold nagyon nagy és nagyon közel van,
nagy gravitációs erővel is hat.
Elég naggyal ahhoz, hogy a világunkra befolyással legyen.
Az óceánokat a bolygó felszínétől megemelve…
létrehozza a földi árapályokat.
Így néhány napig a telihold és az újhold körül,
a legsekélyebb nyári apály egy teljesen új tájat tár fel.
A víz helyén maradt sár több száz méteren terül el.
Az éhes medvék itt elásott kincsekre bukkanhatnak.
Pont, amire Lunának és bocsainak most szüksége volt.
De a sárban rejtőző kincsek felkutatása, felnőtteknek való feladat.
Luna szaglása 2000-szer jobb a miénknél.
Pont a finom falatokhoz való.
Lágy héjú kagylókhoz.
Olyan ügyesen feszíti szét őket,
hogy szinte percenként meg tud enni egyet.
Egy kagyló jól kiegészíti a sovány nyári étrendet.
Most már van mit továbbadnia a bocsoknak.
Ezek az ajándékok, amelyeket a Holdtól kapott,
segítenek a nyáron ellátni a családját.
De a medve kapcsolata a Holddal…
sokkal mélyebben gyökerezik.
Mert a földi évszakok a Holddal együtt alakultak ki.
NAPRENDSZER 4,4 MILLIÁRD ÉVVEL EZELŐTT
Bolygónknak kicsivel születése után máris akadt egy társa.
De nem a Hold.
Egy másik bolygó, amely a Földével egy pályán alakult ki.
Egy testvérbolygó, a Theia.
Nagyjából akkora volt, mint a Mars.
Egy hatalmas szikla- és lávagömb.
Gyermekkorukban
a Föld és a Theia harmóniában éltek.
Mígnem a fiatal Naprendszer gravitációs zavarai…
ütközési pályára nem állította őket.
Ezen a ponton
dőlt el a sorsa.
A Theia megsemmisült
ahogy az ütközés mindkettőt megolvasztotta.
Kozmikus léptékkel mérve egy pillanatig
a Föld körül két Hold is keringett.
De a gravitáció az egyiket visszahúzta, és a Föld magába olvasztotta.
Így csak a ma jól ismert hold maradt meg.
Ez az ütközés bolygónkat örökre megváltoztatta.
Az ütközés az oldalára billentette, így ma 23 fokos szögben forog.
Azaz a pályáján haladva
először az egyik féltekéjét, majd a másikat fordítja a Nap felé.
Ez okozza a Földön az évszakokat.
A nyár végéhez közeledve a hosszabbodó éjszakák jelzik,
hogy hamarosan itt a zord alaszkai tél.
A bocsok immáron hét hónaposak.
És Luna tudja, hogy ha túl akarják élni a hosszú téli álmot,
nagyobb zsírtartalékra lesz szükségük.
De a Hold állandóan emlékezteti…
hogy a segítség úton van.
Alaszka partjaitól ezer kilométerre
egy másik élőlény is a Föld szezonális ritmusát követi.
A vörös lazac.
Két év csendes-óceáni barangolás után…
ivaréretté váltak.
És most a napok változó hossza miatt
a vérük elkezd hormonokkal telítődni.
Ezek a kémiai jelek megváltoztatják a viselkedésüket.
Hazahívják őket,
hogy szaporodjanak a folyókban, ahol születtek.
Luna kimerült és éhes,
de még így is a folyópartra vezeti a bocsait.
Érzi, hogy valami varázslatos van készülőben.
A mai napon
az évszakok egyedülálló óraműve
létfontosságú mentőkötelet dob nekik.
A Föld a Nap körüli pályáján kulcsfontosságú ponthoz ért.
A Hold pedig dagályt idézett elő.
A lazacoknak nincs is szüksége többre, hogy a folyókon felússzanak.
A bocsok végre megkóstolhatják a lazacot.
És bár egyetlen hal vajmi kevés egész télre,
a bocsoknak ez az első igazi étel nyolc hónapos életük alatt.
A lazacok érkezése nagy megkönnyebbülés Lunának.
Mert a tapasztalatai szerint
fentebb a folyón sokkal jobb kapás fogja várni.
A nappalok rövidülésével
azok a hormonok, melyek a lazacokat vándorútra indították,
most drámai módon átalakítják őket.
A halak feje megváltozik,
testük pedig világos vörös lesz.
Milliószámra úsznak fel a folyón
az ívóhelyükig.
Ezzel a medvék történetének utolsó darabkája is a helyére kerül.
Ez a történet a Földdel egyidős.
A Föld kialakulása,
a Holdat létrehozó ütközés
és a bolygónk egyedi kapcsolata a holdunkkal és a csillagunkkal…
közös erővel egy olyan bolygót alkottak, mely az egész világegyetemben egyedülálló.
Egy Goldilocks-bolygót.
Jelen tudásunk szerint az egyetlent, mely az életnek megfelelő.
És Lunának
ebben a pillanatban áll össze
négy és fél milliárd év kozmikus történelem.
A lazacok és medvék éves összejövetelében.
És az értékes lehetőségben, hogy bocsait etetni tudja.
Lunáéknak most már van elég télirevaló.
És bár a változékony bolygónkon a jövőjük bizonytalan,
a lazacok erre az évre életben tartják őket…
míg bolygónk töretlenül folytatja útját a Nap körül.
Univerzumunk története folytatódik:
az óceán vándorával, kinek életciklusa felfedi,
hogyan született meg minden a világegyetemben.
Hisz minden teknőstojás atomjai az ősrobbanásból származnak,
és a csillagok halála kovácsolta őket össze.
De hogy születnek a csillagok és a bolygók?
És ugyanezekből az építőelemekből hogyan alakul ki az élet?
A feliratot fordította: Hornyák Levente