NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Planeettamme pohjoispuoli -
on äärimmäisyyksien maa.
Kun talvi ottaa vallan -
arktiset tuulet laskevat lämpötilaa.
Jopa karskin harmaakarhun on hakeuduttava suojaan.
Ne eivät kestä kylmiä olosuhteita,
joten niiden on pakko lähteä uskomattomalle matkalle.
Kun pohjoisnapa kallistuu talven kylmään ja pimeään,
karhut kiipeävät vuorille -
löytääkseen suojaa luolista tai pesistä, jotka on kaivettu jyrkkiin rinteisiin.
Satojen metrien korkeuksiin.
Maan äärissä elävät karhut -
joutuvat kohtaamaan vuodenaikojen uskomattomat haasteet.
Siinä onnistuakseen ne luottavat erityiseen yhteyteen universumin kanssa.
Karhun biologiaan on kirjattu -
jokainen kriittinen hetki -
Maan 4,5 miljardin vuoden historian ajalta.
Uskomattoman voiman ja tuhon hetket -
loivat universumiimme ainutlaatuisen maailman.
VUODENAIKOJEN VAIHTELU
Tässä on Luna, kuusivuotias naaras.
Kun se on saapunut luolansa turvaan,
siitä tulee sen koti puoleksi vuodeksi.
Viihtyisä soppi,
jossa talvehtia.
TALVIUNEN ENSIMMÄINEN PÄIVÄ
Kun päivät lyhenevät,
sen keho reagoi planeettamme rytmiin.
Sen syke laskee -
kahdeksaan lyöntiin minuutissa.
Kun se asettuu,
sen ruumiinlämpö laskee.
Ja se nukahtaa syvään uneen.
Karhun ja universumin vahva yhteys -
saa sen viettämään karut talvet maan alla.
Autuaan tietämättömänä edessä häämöttävästä matkasta.
Koska luolan ulkopuolella,
Maa liikkuu.
1. PÄIVÄ
Planeetta pyörähtää joka päivä akselinsa ympäri.
TOINEN PÄIVÄ
KOLMAS PÄIVÄ
NELJÄS PÄIVÄ
VIIDES PÄIVÄ
Kuu kiertää Maan ympäri joka kuukausi.
Kun kuukaudet kuluvat,
Maa ja Kuu kiertävät Aurinkoa.
Nukkuessaan -
Luna matkaa 470 miljoonaa kilometriä.
Eeppinen kosminen matka -
puoliksi Auringon ympäri.
Ja tänä vuonna -
sillä on uusia matkakumppaneita.
TALVIUNEN 22. PÄIVÄ
Unen ja valveen vaihdellessa -
Luna on synnyttänyt kaksi pientä karhua.
Pennut syövät ja nukkuvat pesässä kevääseen asti.
Mutta kaksi ruokittavaa -
rasittaa Lunan kehoa.
Sen ihonalaiset rasvasolut alkavat kutistua,
kun sen energiavarastot hupenevat maidon erittämiseen.
TALVIUNEN 154. PÄIVÄ
Viiden kuukauden jälkeen -
Luna on menettänyt yli neljänneksen ruumiinpainostaan.
Ulkolämpötilojen ollessa edelleen nollassa,
kevään täytyy saapua pian,
jos Luna haluaa ruokkia vastasyntyneet pentunsa.
Onneksi -
Maalla on veikeä ominaisuus.
Se on kallistunut.
KALLISTUSKULMA 23 ASTETTA
Kun se kiertää avaruudessa eri vuodenaikoina,
sen eri puolet kallistuvat Aurinkoa kohti -
saaden vuodenajat vaihtumaan.
Se tarkoittaa, että Alaskassa tapahtuu jotain merkittävää.
Joka päivä -
aurinko nousee korkeammalle.
Sen lämmittävät säteet muuttavat maisemaa.
Juuri, kun Luna ja sen pennut eniten sitä kaipaavat.
Ihon hermopäätteet aistivat auringon lämmön.
Ja kun päivät pitenevät,
sen silmän takaosan erikoistuneet solut -
aistivat pienet muutokset valon määrässä.
Nämä salaiset viestit suoraan lähimmältä tähdeltämme -
kertovat Lunalle, että on aika herätä talviunilta.
Ne ilmaisevat planeettamme herkkää kääntymistä.
Mutta aurinkokunnassamme -
vuodenajat ovat kaukana tyypillisestä.
Lähin naapurimme Venus -
on paljon lähempänä Aurinkoa -
ja paljon kuumempi kuin Maa.
Koska Venus ei ole kallistunut,
sillä ei ole vuodenaikoja.
Lämpötila pysyy kuumana ympäri vuoden.
Kauempana,
kaukana Maasta,
on Mars.
Sen kiertoradan etäisyys Auringosta vaihtelee vuoden mittaan dramaattisesti.
Sen vuoksi Marsin vuodenajat ovat rajumpia kuin omamme.
-125 CELSIUSASTETTA
Talvella yli neljännes planeetan ilmakehästä jäätyy.
Kesällä,
kun Mars ohittaa Auringon lähempää,
noussut lämpö aiheuttaa pölymyrskyjä,
jotka ovat niin rajuja, että ne nielevät koko planeetan.
Kaukana Marsista -
ja Jupiterista -
ja Saturnuksesta,
kolmen miljardin kilometrin päässä Auringosta,
Uranuksella on aurinkokuntamme äärimmäisimmät vuodenajat.
Tämä planeetta pyörii kyljellään.
Kun se kiertää,
kesäinen puoli on kohti Aurinkoa,
mutta talvinen puoli ei näe valoa 42 vuoteen.
Vain Maassa on sellaiset vuodenajat,
jopa planeetan ääripäissä,
jotka mahdollistavat elämän.
Kevään tullessa Lunan perhe lähtee luolasta.
Pennut pääsevät nauttimaan ensihetkistään auringossa.
Vaihtuvien vuodenaikojen takia pentujen on lähdettävä pelottavalle matkalle.
Löytääkseen ruokaa -
Lunan on vietävä ne alangoille -
vuoren toiselle puolelle.
Se on uuvuttava nousu pikkujaloille.
Edessä on satoja metrejä jäätä ja kalliota kiivettävänä.
Kun ne ylittävät huipun, vaelluksen vaikein osuus on ohi.
Mutta selviytyminen ei ole varmaa.
Selviytyäkseen loppuvuodesta -
perheen on luotettava Lunan vaistomaiseen käsitykseen -
tulevista vuodenajoista.
Jokainen niistä -
on Maan jokavuotisen matkan aikaansaama.
Matkan, joka alkoi -
ennen kuin Maata oli edes olemassa.
AURINKOKUNTA 4,6 MILJARDIA VUOTTA SITTEN
Aikana, kun aurinkokuntamme oli hädin tuskin tuhkaa.
Ei aurinkoa, planeettoja eikä kuita.
Vain valtava kaasun ja pölyn pilvi.
Sitten kaukaisessa aurinkokunnassa -
räjähti tähti.
Supernova lähetti paineaallon galaksin halki.
Törmäyksessä paineaalto sai pilven romahtamaan.
Ja pyörimään.
Pyöriessään yhä nopeammin -
pilvi litistyi levyksi.
Kaasun ja kivien kurimukseksi.
Kovassa paineessa sen keskiössä -
syntyi Aurinko.
Kauempana ulkokehällä kivet törmäilivät toisiinsa,
ja planeettamme alkoi muodostua.
Kunnes 20 miljoonan vuoden jälkeen -
Maa oli täysin muodostunut.
Se kiertää yhä Aurinkoa kuten pilvi, josta se kasvoi.
Kiertäen Auringon kerran 365 päivässä.
Sillä tavalla Maa sai vuotensa.
Mutta planeetan tarinan tässä vaiheessa -
vuodella ei ole vuodenaikoja.
Koska kaaos, joka loi ne,
on vasta tulossa.
Alaskassa kevään virkeys -
on väistynyt rentojen kesäpäivien tieltä.
Pennut ovat nyt viiden kuukauden ikäisiä.
Ja opettelevat yhä -
olemaan karhuja.
Pennut kasvavat niin nopeasti, että niillä on jatkuva nälkä.
Vaikka maisema on idyllinen,
kesä Alaskassa on vaikeaa.
Kun niityltä ei löydy kunnollista ateriaa,
karhujen on tyydyttävä ruohoon.
Pennut saavat yhä suurimman osan ravinnostaan emonsa maidosta.
Luna ei ole syönyt kunnolla talviuniensa jälkeen,
joten sen puhti alkaa hiipua.
Mutta lähellä, avaruudessa,
apua on tulossa.
Planeetallamme on nykyään läsnä oleva kumppani.
Kuu.
Maata kiertävä Kuu -
on lähin taivaallinen naapurimme.
Yötaivaan suurin ja kirkkain näky.
Ja koska Kuu on hyvin suuri ja hyvin lähellä,
se vaikuttaa painovoimaamme vahvasti.
Tarpeeksi vahvasti, jotta se vaikuttaa maailmaamme.
Se vetää valtameria irti planeetan pinnasta -
ja aiheuttaa Maan vuorovedet.
Muutamana päivänä lähellä täyttä ja uutta Kuuta,
matalimmat kesävuorovedet paljastavat uuden maiseman.
Vatit ulottuvat satojen metrien päähän rannasta.
Karhut pääsevät haudatun aarteen kimppuun.
Juuri sopivasti Lunalle ja sen nuorelle perheelle.
Mutakätköjen paljastaminen on kuitenkin parasta jättää aikuisille.
Lunan hajuaisti on 2000 kertaa parempi kuin meidän.
Täydellinen makupalojen etsimiseen.
Pehmeäkuorisia simpukoita.
Se avaa ne niin taitavasti,
että se voi syödä yhden minuutissa.
Simpukat ovat tervetullut lisä sen niukkaan kesäruokavalioon.
Elintärkeää energiaa, jonka se voi siirtää pennuilleen.
Nämä Kuun suomat lahjat auttavat Lunaa pitämään huolta perheestään kesän yli.
Mutta karhun suhde Kuuhun -
on syvempi.
Maa sai vuodenaikansa Kuun muodostumisen aikana.
AURINKOKUNTA 4,4 MILJARDIA VUOTTA SITTEN
Pian syntynsä jälkeen -
planeettamme sai kumppanin.
Mutta se ei ollut Kuu.
Maan kiertokehälle muodoistui toinen planeetta.
Sisarus nimeltään Theia.
Se oli suunnilleen Marsin kokoinen.
Valtava, kivinen ja laavainen pallo.
Koko lapsuutensa ajan -
Maa ja Theia elivät sopusoinnussa.
Kunnes häiriöt nuoren aurinkokunnan painovoimassa -
asettivat planeetat törmäyskurssille.
Silloin -
Maan tulevaisuus oli vaakalaudalla.
Theia tuhoutui,
kun törmäys sulatti molemmat maailmat.
Pienen kosmisen hetken ajan -
planeetallamme oli kaksi kuuta.
Kunnes painovoima veti toisen niistä alas Maan nieltäväksi.
Jäljelle jäi vain tuntemamme Kuu.
Törmäys muutti planeettamme ikuisesti.
KALLISTUSKULMA 23 ASTETTA
Isku käänsi sen sivuttain,
joten tänään se pyörii 23 asteen kallistuskulmassa.
Kun se liikkuu kiertoradallaan,
pallonpuoliskot kääntyvät vuorollaan Aurinkoa kohti,
ja Maa saa vuodenajat.
Kesän päättyessä -
pidentyvät yöt ovat merkki siitä,
että karu Alaskan talvi lähestyy.
Pennut ovat nyt seitsemän kuukauden ikäisiä.
Luna tietää, että selvitäkseen pitkästä talviunesta,
perheen täytyy kerätä rasvavarastoja.
Kuu muistuttaa jatkuvasti,
että apua on tulossa.
Tuhannen kilometrin päässä Alaskan rannikolta -
eräs toinen olento on virittynyt Maan vuodenaikojen rytmiin.
Punalohi.
Vaellettuaan Tyynellä valtamerellä kaksi vuotta -
ne ovat viimein sukukypsiä.
Muuttuvan päivän pituus -
saa hormoneita erittymään niiden vereen.
Kemialliset viestit muuttavat niiden käytöstä.
Ne kutsuvat niitä takaisin lisääntymään synnyinjokiinsa.
Luna on uupunut ja nälkäinen,
mutta johdattaa silti pentunsa joen varrella.
Se aistii, että jotain taianomaista on tapahtumassa.
Tänään ainutlaatuinen vuodenaikojen kello -
tuo karhuille elintärkeän oljenkorren.
Maa on saavuttanut tärkeän aseman matkallaan Auringon ympäri.
Nyt Kuu nostattaa nousuveden.
Se on viimeinen sysäys, joka työntää lohet jokiin.
Viimeinkin pennut saavat maistaa lohta.
Vaikka yksi kala ei auta karhuja selviytymään talvesta,
se on pentujen ensimmäinen kunnon ateria niiden elämässä.
Ensimmäisen lohen saapuminen on Lunalle helpotus.
Se tietää kokemuksesta,
että yläjuoksulla on pian suurempia saaliita.
Kun päivät lyhenevät,
samat hormonit, jotka lähettivät lohet matkaan,
muuttavat niitä nyt dramaattisesti.
Niiden pää muuttaa muotoaan.
Niiden ruumiit muuttuvat punaisiksi.
Ne syöksyvät miljoonittain kutupaikoilleen yläjuoksulle.
Karhujen tarinan viimeinen pala loksahtaa paikoilleen.
Tarina on yhtä vanha kuin itse planeetta.
Maan muodostuminen,
törmäys, joka loi Kuun,
ja planeettamme ainutlaatuinen suhde Kuuhun ja tähtiin -
ovat luoneet maailman, jollaista ei ole missään muualla.
Kultakutri-planeetan.
Ainoa paikka, jonka tiedämme olevan elämälle juuri sopiva.
Ja Lunalle -
neljä ja puoli miljardia vuotta kosmista historiaa -
tiivistyy tähän hetkeen.
Lohen ja karhun vuotuinen tapaaminen.
Ja arvokas tilaisuus ruokkia perhe.
Nyt niillä on kaikki tarvittava, jotta ne selviävät talvesta.
Ja vaikka niiden tulevaisuus muuttuvalla planeetallamme on epävarma,
tänä vuonna lohet auttavat niitä selviämään,
kun planeettamme jatkaa matkaansa Auringon ympäri.
Seuraavassa jaksossa:
Merenkävijä, jonka elämänkaari paljastaa,
kuinka universumi luotiin.
Jokaisen kilpikonnan munassa on atomeja alkuräjähdyksestä,
jotka saivat alkunsa kuolevista tähdistä.
Mutta miten tähdet ja planeetat syntyvät?
Ja kuinka samat ainesosat muuttuvat eläviksi olennoiksi?
Tekstitys: Eveliina Niemi