‪UN SERIAL DOCUMENTAR NETFLIX
‪Mama ne-a mutat în Indonezia ‪câțiva ani, când eram copil.
‪Am trăit într-o casă mică, ‪cu bucuriile simple ale naturii.
‪Un mango în față, ‪miros de fructe și condimente.
‪Câmpuri de orez unde bivoli de apă ‪te privesc cu boturile acoperite de noroi.
‪Indonezia găzduiește ‪unele dintre cele mai importante păduri
‪și biodiversități din lume.
‪Și nu există nimic asemănător ‪cu ecosistemul Leuser,
‪căminul unora dintre cele mai periclitate ‪specii de pe Pământ.
‪Pădurile tropicale ‪din Parcul Național Gunung Leuser
‪adăpostesc nenumărate plante și animale…
‪fiecare cu un rol important.
‪Leuser e și ultima fortăreață
‪a patru dintre cele mai periclitate ‪specii din lume.
‪Tigri puternici și subtili…
‪cei mai mici rinoceri din lume…
‪elefanți de pădure unici…
‪și urangutani, unii dintre ‪cele mai inteligențe primate din lume.
‪Odată, aceste animale erau găsite ‪laolaltă în sud-estul Asiei.
‪Dar despăduririle și braconajul ‪înseamnă că azi
‪Leuser e singurul loc ‪în care mai coexistă.
‪Vom permite ca loc atât de prețios ‪să dispară pentru totdeauna…
‪sau vom profita de ultima șansă ‪de a-l proteja
‪pentru copii și nepoții noștri?
‪Veniți alături de mine ‪într-un loc sălbatic unic!
‪GUNUNG LEUSER ‪INDONEZIA
‪Pe insula indoneziană Sumatra se află ‪o pădure tropicală vastă
‪iar în centrul său, ‪Parcul Național Gunung Leuser.
‪Aici domină munți acoperiți de pădure,
‪care ating înălțimea de 3.000 ‪ ‪de metri.
‪Își protejează locuitorii ca o fortăreață.
‪Dar poate că cele mai mari bogății ‪ale faunei sălbatice
‪se găsesc în junglele de câmpie aburinde.
‪În indoneziană, „urangutan” înseamnă ‪„persoană din pădure”.
‪Iar acești copaci găzduiesc ‪cea mai densă populație de pe Pământ.
‪Aceasta e pădurea lor.
‪Există câțiva masculi uriași.
‪Cu pernițe mari pe obraji, ‪sunt mai atrăgători pentru femele.
‪Sunt foarte puternici,
‪cu o mușcătură ‪mai puternică decât a leului.
‪Un mascul tânăr, ambițios și atletic, ‪se ridică în ierarhie.
‪Rakus.
‪Numele lui, dat de oamenii ‪de știință rezidenți, înseamnă „lacom”.
‪Pentru că-i place să mănânce cam tot.
‪Frunze,
‪scoarță,
‪fructe…
‪termite.
‪Totul e în meniu.
‪Dacă primatul acesta gurmand ‪mănâncă destul,
‪poate, într-o zi, ‪să dezvolte pernuțe în obraji
‪ca cei mai în vârstă masculi.
‪Există un tip de hrană ‪care îi poate alimenta ambiția.
‪Fructul neesia.
‪Cam cât o minge de fotbal,
‪e plin de semințe mari și gustoase.
‪Înainte să se coacă, ‪e la fel de dur ca betonul,
‪așa că e aproape imposibil de spart.
‪Fructul neesia copt se desface singur.
‪Semințele suculente-s înconjurate de mii ‪de fire de păr ascuțite și iritante.
‪Pentru a obține această hrană, ‪Rakus trebuie să stăpânească
‪cea mai sofisticată abilitate din junglă.
‪Mulți urangutani folosesc ‪o metodă ingenioasă
‪de a evita firele de păr înțepătoare.
‪Mai întâi, aleg un băț.
‪Apoi, manevrându-l cu buzele ‪extrem de versatile,
‪îl împing în crăpăturile fructului.
‪Mișcarea repetată a bățului ‪dislocă semințele
‪și, prin urmare, ‪răzuiește firele de păr...
‪făcând fructul gata de a fi consumat.
‪Urangutanii sunt de obicei ‪animale solitare.
‪Dar pomul neesia nu apare în sezon ‪doar foarte rar.
‪Când o face, atrage urangutani de departe.
‪Când se adună, există șansa ‪de a învăța unul de la celălalt.
‪Friska e o femelă matură
‪și e expertă în prepararea fructelor.
‪Rakus sosește pentru o demonstrație.
‪E destulă mâncare cât să fie tolerat.
‪Sunt singurii urangutani sălbatici
‪de care se știe ‪că fac și folosesc unelte astfel.
‪Rakus vrea să încerce și el.
‪Cu grijă, își fabrică unealta.
‪Iar Rakus alege fructul perfect.
‪Apoi totul se rezumă ‪la eliminări succesive.
‪În sfârșit, cu puțină perseverență…
‪Rakus primește delicatețea ‪după care a tânjit.
‪Cu cât perfecționează această ‪abilitate extraordinară,
‪cu atât va deveni mai mare ‪și mai puternic.
‪Și într-o zi, flămânzilă
‪ar putea ajunge în vârf.
‪Abundența din Leuser ‪se datorează parțial solului,
‪care e de șase ori mai fertil ‪decât în alte păduri tropicale din zonă.
‪Și iată unul dintre motive.
‪Unul dintre cei mai activi vulcani ‪din lume.
‪Muntele Sinabung.
‪De milenii, erupțiile sale au acoperit ‪zona cu cenușă vulcanică,
‪bogată în minerale și substanțe nutritive.
‪Cenușa acționează ca un îngrășământ,
‪susținând o junglă ‪de o complexitate uluitoare.
‪Cu mii de specii de plante,
‪e una dintre cele mai diverse păduri ‪din lume.
‪Amorphophallus titanum.
‪Acesta este cea mai mare ‪structură înfloritoare de pe planetă,
‪ajungând până la trei metri,
‪până la un coș de baschet.
‪Apare doar după ce planta a crescut ‪timp de un deceniu.
‪Dar producerea eflorescenței ‪consumă multă energie.
‪Înflorirea durează doar două nopți.
‪Deci are un mod inteligent ‪de a atrage rapid
‪insectele de care are nevoie ‪pentru polenizare.
‪Produce un miros puternic.
‪Dar nu e o frumusețe parfumată.
‪Miroase a carne în putrefacție.
‪Floarea roșie uriașă ‪se întinde până la 1,5 metri,
‪adăugând la iluzia ‪unui hoit de animal proaspăt.
‪Apoi, când se înnoptează, ‪începe cel mai mare truc al ei.
‪Canalizând zece ani de energie stocată,
‪floarea pompează căldură ‪în coloana sa centrală,
‪devenind fierbinte ca sângele.
‪Ca un coș de fum, căldura care se ridică ‪poartă duhoarea în aerul rece al nopții.
‪Pentru sute de insecte necrofage,
‪atracția e irezistibilă.
‪Sunt ademenite ‪în camera interioară a florii…
‪o cavernă plină ‪de organe masculine și feminine.
‪Pe măsură ce insectele caută ‪carnea putrezită promisă…
‪se trezesc acoperite cu polen ‪pe care îl vor purta cu ele
‪la alte ‪amorphophallus.
‪Și dacă au vizitat deja ‪alți uriași de acest fel,
‪vor poleniza această plantă.
‪Zece ani de pregătire ‪pentru un spectacol de două nopți.
‪Energia florii e epuizată.
‪Cei rămași pleacă…
‪înainte ca în cele din urmă, ‪în câteva secunde,
‪să se prăbușească întreaga structură.
‪Polenizare reușită, un alt ciclu ‪de zece ani este pus în mișcare,
‪cu scopul unor înfloriri și mai gigantice.
‪Chiar și în zonele de șes din Leuser,
‪există peisaje extraordinar de diferite.
‪Râurile parcului transportă ‪solurile bogate în substanțe nutritive,
‪în aval până la coastă…
‪unde pădurea se întâlnește ‪cu Oceanul Indian…
‪dând naștere unei mlaștini noroioase ‪de mangrove.
‪Un ‪periophthalmus.
‪Acest pește nu e limitat ‪la viața acvatică.
‪Luând o gură mare de aer…
‪și folosindu-se de aripioare ‪care au o articulație de umăr,
‪se propulsează singur.
‪Un pește care poate merge.
‪Își petrece cea mai mare parte a vieții ‪aici, pe bălți.
‪Ochii lui asemenea periscoapelor au ‪o lentilă ca a animalelor terestre,
‪permițându-i să vadă mult mai bine afară ‪din apă decât în ea.
‪Hrana lui preferată e un dușman formidabil ‪cu clești ascuțiți ca briciul...
‪dacă reușește să prindă unul ‪fără să fie ciupit.
‪Poate ceva mai moale?
‪Crabii aceștia sunt foarte agili…
‪mai ales pentru un pește pe uscat.
‪În sfârșit, rămâne doar ‪să-și dezarmeze prada.
‪Ținându-l în gură, ‪folosește un truc frumos.
‪Scutură un crab destul de tare ‪și-și va sacrifica gheara,
‪cea mai gustoasă bucată.
‪Dar pierderea e doar temporară.
‪Într-o lună, ‪crabului îi va crește o nouă gheară.
‪Poate chiar mai mare ca înainte.
‪Pentru acest pește iubitor de uscat,
‪viața e un bufet nesfârșit ‪de gheare de crab.
‪Îndreptându-ne spre interior, ‪Leuser devine mai muntos.
‪Pădurea de aici e mult mai impenetrabilă.
‪Dealurile abrupte oferă un ultim refugiu ‪celei mai periclitate creaturi…
‪rar întâlniții și surprinzător de micii
‪rinoceri de Sumatra.
‪Deși are doar un metru și jumătate, ‪cântărește totuși o tonă,
‪perfect pentru a trece prin pădure ‪în căutarea de frunziș luxuriant.
‪Prin tăierea plantelor, ‪acești rinoceri aduc beneficii pădurii,
‪copacii putându-se regenera.
‪Sapă în smârcuri, ceea ce îi ajută ‪să se răcorească pe căldura amiezii...
‪de care beneficiază o serie de vecini.
‪Cu cât sunt mai mulți rinoceri, ‪cu atât mai sănătoasă e pădurea.
‪Vânatul ilegal și pierderea de habitat ‪le-au redus numărul
‪la câteva exemplare în sălbăticie.
‪Pentru a-i salva de la dispariție, ‪rangerii‪ sunt mereu în patrulă,
‪descurajând braconierii ‪și aducând puținii rămași rinoceri
‪în captivitate în afara parcului.
‪Acești rinoceri trăiesc acum ‪în spații naturale păzite…
‪unde un program de reproducere ‪speră să le reintroducă urmașii
‪în Leuser…
‪și să restabilească ‪echilibrul vieții pădurii tropicale.
‪Există multe relații extraordinare ‪între creaturile care viețuiesc aici.
‪Pe unele de-abia le descoperim.
‪Adânc la poalele munților din Leuser,
‪unul dintre cei mai mici locuitori ai săi ‪este ajutat, fără să vrea,
‪de cel mai mare…
‪elefantul de Sumatra.
‪Pe măsură ce călătoresc, își creează ‪o rețea de drumuri lungi de sute de km.
‪Multe specii se bazează pe aceste căi ‪pentru a trece prin jungla densă.
‪Dar un rezident depinde de acești elefanți ‪mai mult decât majoritatea…
‪o broască râioasă.
‪E de mărimea unui ou de pui,
‪dar are simțuri incredibil de ascuțite.
‪Se crede că detectează ‪vibrațiile turmei care se apropie,
‪folosind cavități speciale din plămâni.
‪Te-ai aștepta să se dea la o parte.
‪În schimb, se îndreaptă spre ei.
‪Direct în zona de strivire!
‪Dar ea nu e atrasă de elefanți.
‪Broasca are burta plină de ouă
‪și trebuie să le depună în apă.
‪Urmele de elefant sunt ‪pepinierele perfecte.
‪Le-a dat ouălor ei ‪cel mai bun start în viață
‪și le lasă să clocească.
‪În două săptămâni, au devenit mormoloci.
‪Dar până când se transformă în broaște,
‪supraviețuirea în urma de labă inundată ‪e amenințată.
‪Soarele tropical poate usca rapid ‪aceste bălți.
‪Dacă scade nivelul apei, mormolocii ‪trebuie să iasă singuri din necaz…
‪dublând-și viteza de transformare.
‪Drept broaște ‪pot scăpa în sfârșit din bălțile uscate.
‪Atâta timp cât nu sunt strivite.
‪În vârful copacilor, miza e și mai mare.
‪Multe animale din Leuser ‪au perfecționat viețuitul aici.
‪Dar poate că niciunul nu e mai îndrăzneț ‪ca langurul lui Thomas.
‪Găsiți doar în nordul Sumatrei, ‪umblă în grupuri de până la 20.
‪Un mascul conduce turma,
‪iar restul sunt femele și pui.
‪Adulții sunt extrem de agili.
‪Capabile să se învârtă în jurul ramurilor, ‪pot sări cu ușurință peste distanțe mari.
‪Dar acest pui de doi ani ‪încă își dezvoltă mușchii de la picioare…
‪și nu poate să navigheze coronamentul ‪cu încrederea celor vârstnici.
‪Mama lui îl purta peste tot,
‪dar are un pui nou.
‪Iar tânărul trebuie să-și găsească ‪propria cale în lume.
‪Azi se confruntă cu o provocare mare.
‪Turma a epuizat proviziile acestui pom,
‪așa că trebuie să caute altul.
‪Dar e nevoie de un salt uriaș ‪peste o distanță de șase metri.
‪E o căzătură de la etajul trei.
‪O greșeală poate fi fatală.
‪Maimuțele mai mari au petrecut ani ‪perfecționând sărituri atât de mari.
‪Urcând spre cele mai înalte ramuri, ‪se lansează,
‪manevrându-și membrele ‪pentru a-și controla coborârea.
‪Chiar și mama, cu noul ei pui pe burtă,
‪abordează distanța cu grație.
‪Urmează puiul de doi ani.
‪Dar e prea mult.
‪Restul turmei se ospătează ‪în partea cealaltă…
‪iar el e blocat.
‪Mama nu poate veni să-l salveze.
‪Există o singură cale ‪de a afla dacă are ce îi trebuie.
‪La fix!
‪Primul din multe astfel de salturi uriașe
‪pe care le va face în călătoria ‪spre maturitate.
‪Și primește o recompensă bine meritată.
‪Animalele precum langurii ajută
‪la menținerea sănătății ‪pădurii tropicale din Leuser,
‪răspândind semințe ‪și îngrășăminte naturale.
‪Fiecare specie de aici e importantă.
‪Chiar și cele mai mici
‪care pândesc în lumea subterană ‪de pe solul pădurii.
‪Bezna cu frunze e căminul unui vânător,
‪viermele cu cap de ciocan.
‪Această specie de vierme plat ‪cu benzile sale distincte
‪e atât de nouă ‪încât încă nu a fost denumită.
‪În ceea ce privește ‪animalele de pradă, e minuscul,
‪cât o unghie de lung.
‪Dar e mortal.
‪E în căutarea unui melc ‪sau limax suculent.
‪Sunt peste tot în Leuser,
‪devorând plante microscopice și organisme…
‪și ciupercile esențiale ‪pentru reciclarea resturilor plantelor.
‪Și aici își joacă rolul ‪viermele cu cap de ciocan.
‪Le ține numărul scăzut ‪protejând astfel vegetația.
‪Folosind senzori chimici din ciocanul lui
‪gustă pământul în căutarea unei victime.
‪Limacșii și melcii nu pot ‪decât să lase o urmă de neratat de mâzgă.
‪Cu doar o urmă de cochilie pe spate,
‪această creatură ‪curioasă se numește semi-limax,
‪prada perfectă.
‪Înfășurându-se în jurul victimei, ‪viermele plat scoate mucus ca s-o prindă.
‪Odată ce prada e imobilizată,
‪atacă semi-limaxul cu toxine ‪și sucuri digestive,
‪descompunându-i carnea…
‪în sfârșit, înghițindu-l ‪printr-o gură din mijlocul corpului său.
‪În câteva minute, ‪rămâne doar cochilia translucidă.
‪Există animale de pradă de toate formele ‪și mărimile în Leuser.
‪Dar poate cel mai important e ‪chiar în vârful lanțului trofic.
‪Ca să-l găsești, ‪trebuie să mergi și mai sus…
‪spre un vârf de munte izolat ‪ca o fortăreață
‪care dă numele parcului…
‪muntele Leuser.
‪Înălțându-se la peste 3.350 de metri ‪deasupra nivelului mării
‪adesea învăluit în ceață.
‪Pădurea e pipernicită…
‪cu porțiuni de mlaștină deschisă.
‪Poate fi cu până la 15 grade Celsius ‪mai frig aici
‪decât în junglele umede de dedesubt.
‪Doar cele mai dure plante pot supraviețui.
‪Se agață de stânci, mențin solul în loc...
‪prevenind eroziunea ‪și reținând apa de ploaie,
‪care curge apoi în mod constant ‪în pădurile de jos.
‪E o liniște stranie.
‪Doar câteva animale se aventurează ‪atât de sus pe munte.
‪Muntiacul, un tip ce cerb ‪care se hrănește cu plantele din mlaștini.
‪Oamenii de știință speră ca camerele ‪să înregistreze animalul de pradă
‪care îi vânează,
‪filmându-l aici pentru prima dată.
‪Dar nu e niciodată văzut.
‪E nevoie de răbdare.
‪Într-un sfârșit…
‪pe o pășune montană înaltă…
‪un tigru de Sumatra.
‪Acest mascul matur verifică ‪echipamentul științific,
‪rămas să-l înregistreze.
‪Terenul e atât de inaccesibil, ‪încât aproape nu s-au făcut deloc studii
‪despre comportamentul tigrului de Sumatra.
‪Dar se crede că, în timp ce patrulează ‪pe vârfurile munților,
‪acești tigri împiedică căprioarele ‪și alte animale
‪de la pășunatul în exces ‪al vegetației delicate.
‪Iar aceste imagini prețioase dovedesc ‪că sunt încă aici.
‪Cât timp protejăm parcul,
‪cea mai mare felină din Sumatra ‪poate rămâne regele junglei.
‪În timp ce terenul muntos din Leuser oferă ‪ceva protecție naturală…
‪la marginea parcului, ‪riscul pentru faună e mai mare.
‪Ecosistemul din Leuser se continuă
‪într-o zonă ‪de două ori mai mare ca parcul.
‪O mare parte e protejată…
‪dar milioane de oameni locuiesc în orașe ‪și sate, printre aceste păduri.
‪Așadar, sprijinul comunităților locale ‪e crucial
‪pentru protejarea vieții sălbatice ‪din Leuser.
‪Ascuns în copacii ‪de la granița sudică a parcului
‪se află un loris leneș de Sumatra, ‪rar întâlnit.
‪Are ochi uriași
‪care o ajută să vadă pe timp de noapte.
‪Mama asta are un pui de câteva săptămâni,
‪dar deja e prea mare pentru ea să-l care ‪în timp ce se hrănește.
‪Pare riscant să-l părăsească.
‪Animalele loris rivale pot fi teritoriale.
‪Iar pădurea de aici e plină de șerpi.
‪Dar lorișii au o armă secretă.
‪Mușcătura lor conține o toxină mortală,
‪fiind singura primată veninoasă ‪de pe planetă.
‪Chiar și acest pui.
‪Așa că mama îl poate ascunde ‪printre frunze
‪în timp ce se hrănește singură.
‪E extrem de neobișnuit să vezi ‪lorișii leneși care se aventurează la sol.
‪Dar trebuie să ajungă ‪la hrana ei preferată,
‪caliandra.
‪Nectarul dulceag e plin de energia de care ‪are nevoie pentru a-și hrăni puiul.
‪Dar aceste tufișuri înflorite ‪au fost plantate de fermieri
‪pentru a umbri recoltele de cafea.
‪Și apropierea lorișilor de oameni ‪le-a creat o problemă.
‪Traficanții din comerțul ilegal ‪cu animale de companie
‪au vânat aceste creaturi drăguțe ‪până la limita extincției.
‪Din fericire, comunitatea asta face parte ‪dintr-o nouă schemă care îi protejează.
‪Fermierii primesc un preț mai bun ‪pentru cafea
‪dacă lasă lorișii în pace.
‪Iar lorișii îi ajută pe fermieri
‪fiindcă, atunci când mănâncă caliandra,
‪o polenizează.
‪Când se apropie zorile, ‪trebuie să revină la puiul ei
‪și să se întoarcă la treaba de a fi mamă.
‪Comunitățile locale pot ajuta ‪la combaterea celei mai mari amenințări…
‪despădurirea.
‪Leuser e atât de mare, ‪încât e imposibil de patrulat.
‪La fiecare oră,
‪un spațiu cât un teren de fotbal ‪este defrișat,
‪în mare parte ilegal,
‪pentru a face loc ‪cultivării uleiului de palmier.
‪Uleiul de palmier e folosit
‪în până la 50% din produsele ‪de pe rafturile supermarketurilor,
‪de la fursecuri la șampon.
‪Aceste plantații sunt lipsite de viață
‪în comparație ‪cu bogăția pădurii tropicale.
‪Dar unele comunități iau parte ‪la o ripostă…
‪lucrând cu ecologiștii ‪pentru a elimina plantațiile.
‪O mică subvenție și șansa
‪de a crește ‪câțiva pomi fructiferi în pădure
‪le oferă un stimulent ‪și le protejează viitorul.
‪Pe terenul recuperat, ‪Leuser produce repede minuni.
‪Vântul aduce semințe ‪din pădurile sănătoase din apropiere.
‪Microorganismele ajută ‪la vindecarea solului.
‪În doar câteva luni, ferigi și alte plante ‪cresc pe vechiul loc.
‪Apar polenizatorii.
‪Mamiferele și păsările răspândesc ‪alte semințe.
‪În doar patru ani,
‪o pădure înfloritoare reapare.
‪În acest fel, ‪animalele încep să se întoarcă.
‪Până la urmă, vor crește copaci uriași.
‪Vor absorbi tot mai mult dioxid de carbon ‪din atmosferă,
‪îmbogățindu-l cu oxigen,
‪care e în beneficiul nostru, al tuturor.
‪Protejând pădurea aceasta,
‪cele mai amenințate vietăți ‪din Asia vor avea un cămin.
‪Pe când era încă pui, acest urangutan ‪de Sumatra a fost luat din pădure
‪și vândut în comerțul cu animale de casă.
‪După ani de captivitate,
‪a fost în sfârșit salvat
‪și adus înapoi pentru a trăi ‪din nou liber în vârful copacilor.
‪Iar acum, are altul de care să aibă grijă.
‪Nici două săptămâni.
‪Atât de mic, ‪încât ar putea să încapă în palmă.
‪Aceste momente tandre sunt începutul
‪uneia dintre cele mai apropiate legături ‪mamă-pui din natură.
‪Timp de opt ani,
‪va trăi la îndemâna mamei sale,
‪care îl va învăța tot ce are nevoie ‪pentru a supraviețui.
‪Parcul Național Gunung Leuser
‪și ecosistemul care îl înconjoară
‪e un loc de speranță
‪și o ocazie de a-i proteja fauna unică…
‪în acest ultim refugiu prețios.
‪Parcurile naționale sunt una ‪dintre cele mai mari realizări.
‪În timp, am creat aproape ‪un sfert de milion de spații protejate
‪în aproape toate țările de pe Pământ.
‪Dar în lumea asta tot mai caldă ‪și aglomerată trebuie să facem mai mult.
‪Și dacă vrem să ne agățăm ‪de alte locuri sălbatice de care depindem,
‪fiecare dintre noi are un rol de jucat.
‪Cereți să ne protejăm ‪ultimele zone sălbatice
‪pentru generațiile viitoare!
‪Militați pentru crearea de mai multe, ‪oriunde locuiți,
‪și insistați ca acestea să fie accesibile ‪pentru toți.
‪Obligați-vă comunitățile să adopte ‪practici climatice mai inteligente!
‪Și votați de parcă planeta ‪depinde de asta!
‪Nu mai avem timp de pierdut.
‪Lumea pe care o lăsăm copiilor noștri ‪e prea importantă.
‪Acum este momentul să acționăm!
‪Subtitrarea: Andra Foca