‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫כשהייתי ילד, ‬ ‫עברנו עם אימא שלי לאינדונזיה לכמה שנים.‬
‫גרנו בבית קטן עם ההנאות הפשוטות של הטבע.‬
‫עץ מנגו בחזית, ריחות של פירות ותבלינים.‬
‫שדות אורז שבהם תאו המים הציץ בך ‬ ‫עם חוטם מכוסה בוץ.‬
‫באינדונזיה יש מהיערות ומהמגוון הביולוגי ‬ ‫מהחשובים בעולם.‬
‫ואין כמו המערכת האקולוגית של לוסר,‬
‫ביתם של כמה מהמינים הנמצאים בסכנת ההכחדה ‬ ‫הגדולה ביותר בעולם.‬
‫יערות הגשם של הפארק הלאומי גונונג לוסר‬
‫מעניקים מחסה לאין-ספור צמחים וחיות…‬
‫ולכל אחד מהם יש תפקיד.‬
‫לוסר הוא גם המעוז האחרון‬
‫של ארבעה מהמינים המאוימים ביותר בעולם.‬
‫טיגריסים חזקים וחמקמקים…‬
‫הקרנפים הקטנים בעולם…‬
‫פילי יער ייחודיים…‬
‫ואורנגאוטנים, מקופי האדם החכמים בעולם.‬
‫בעבר החיות הללו היו מצויות יחד ‬ ‫ברחבי דרום מזרח אסיה.‬
‫אבל כריתת יערות וציד בלתי חוקי ‬ ‫הביאו לכך שכיום‬
‫לאוסר הוא המקום היחיד ‬ ‫שבו הם עדיין מתקיימים יחד.‬
‫האם נאפשר למשהו כה יקר להיעלם לנצח…‬
‫או שננצל את ההזדמנות האחרונה להגן עליו‬
‫למען ילדינו ונכדינו?‬
‫הצטרפו אליי אל מרחבי הפרא הייחודיים הללו.‬
‫- גונונג לוסר‬ ‫אינדונזיה -‬
‫על האי האינדונזי סומטרה,‬ ‫שוכן יער גשם טרופי עצום.‬
‫ובליבו, הפארק הלאומי גונונג לוסר.‬
‫כאן שולטים הרים מכוסים יערות,‬
‫המיתמרים לגובה 3,000 מטרים.‬
‫הם שומרים על תושביו כמו מבצר.‬
‫אך יש ושפע חיות הבר הגדול ביותר שבו נמצא‬
‫בג'ונגלים הנמוכים והמהבילים.‬
‫"אורנגאוטן" באינדונזית משמעו, "אדם היער".‬
‫ובעצים האלה חיה אוכלוסיית האורנגאוטנגים ‬ ‫הצפופה בעולם.‬
‫זה היער שלהם.‬
‫ישנם מספר זכרים ענקיים.‬
‫יש להם כיסי לחיים גדולים ובולטים‬ ‫המושכים בנות זוג ביתר קלות.‬
‫הם חזקים מאוד,‬
‫בעלי עוצמת נשיכה חזקה יותר משל מאריה.‬
‫אבל יש זכר צעיר אתלטי ושאפתן ‬ ‫המטפס בסולם בדרגות.‬
‫ראקוס.‬
‫פירוש שמו, שניתן לו על ידי מדענים מקומיים,‬ ‫הוא "חמדן".‬
‫כי הוא אוהב לאכול הכול פחות או יותר.‬
‫עלים.‬
‫קליפות עצים,‬
‫פירות…‬
‫טרמיטים.‬
‫הכול הולך.‬
‫אם הקוף אנין הטעם הזה יאכל מספיק,‬
‫ייתכן שיום אחד יהיו לו כיסי לחיים‬
‫כמו לזכרים הבוגרים ביותר.‬
‫אוכל אחד מסוים מזין את שאפתנותו.‬
‫פרי הניסיה.‬
‫גודלו כשל כדורגל‬
‫והוא עמוס זרעים גדולים וטעימים.‬
‫לפני שהוא מבשיל, הוא קשה כמו בטון,‬
‫מה שהופך את הנגיסה בו לכמעט בלתי אפשרית.‬
‫ניסיה בשל נפתח לבד.‬
‫אבל הזרעים העסיסיים ‬ ‫מוקפים באלפי שערות חדות ומרגיזות.‬
‫כדי להשיג את הארוחה הזאת, על ראקוס‬‫ ‬ ‫לשלוט ‬ ‫במיומנות הכי מתוחכמת בג'ונגל.‬
‫לרבים מהאורנגאוטנים כאן יש שיטה גאונית‬
‫להימנע מהשערות הקוצניות של הניסיה.‬
‫ראשית, הם בוחרים מקל.‬
‫ואז, תוך כדי תמרון בעזרת השפתיים ‬ ‫הרב תכליתיות שלהם,‬
‫הם דוחפים אותו לתוך הסדקים שבניסיה.‬
‫תנועה חוזרת של המקל מחלצת את הזרעים‬
‫ותוך כדי כך מנקה את השערות…‬
‫מה שהופך את הפרי מוכן לאכילה.‬
‫אורנגאוטנים הם לרוב חיות מתבודדות.‬
‫אבל עץ הניסיה מבשיל לעתים נדירות.‬
‫כשזה קורה, ‬ ‫אורנגאוטנים נמשכים אליו מכל עבר.‬
‫הם יכולים ללמוד האחד מהשני ‬ ‫כאשר הם מתאספים.‬
‫פריסקה היא נקבה בוגרת‬
‫והיא מומחית בהכנת הפרי.‬
‫ראקוס מתקרב כדי ללמוד מהמומחית.‬
‫יש מספיק אוכל בסביבה ‬ ‫כדי שהיא תוכל לסבול אותו.‬
‫אלה האורנגאוטנים היחידים בטבע‬
‫אשר ידוע כי הם יוצרים כלים ‬ ‫ומשתמשים בהם בדרך ייחודית זו.‬
‫ראקוס רוצה לנסות בעצמו.‬
‫הוא מכין את כלי העבודה שלו בזהירות.‬
‫ראקוס בוחר את הניסיה המושלם.‬
‫ואז זה עניין של ניסוי וטעיה.‬
‫לבסוף, עם קצת התמדה…‬
‫ראקוס משיג את המעדן אליו השתוקק.‬
‫ככל שהוא ישכלל את המיומנות המופלאה הזו, ‬ ‫כך הוא יהיה גדול וחזק יותר.‬
‫ויום אחד, הבחור החמדן הזה‬
‫עוד יגיע לפסגה.‬
‫לוסר הוא פארק שופע גם בזכות סוג האדמה שבו,‬
‫הפורייה עד פי שישה יותר ‬ ‫מיערות הגשם האחרים באזור.‬
‫וזו הסיבה.‬
‫אחד מהרי הגעש הפעילים בעולם.‬
‫הר סינבונג.‬
‫במשך אלפי שנים,‬ ‫המטירו התפרצויותיו אפר וולקני על האזור…‬
‫אפר עשיר במינרלים וחומרים מזינים.‬
‫האפר מתפקד כדשן,‬
‫ומקיים ג'ונגל בעל מורכבות מדהימה.‬
‫עם אלפי מינים של צמחים,‬
‫זהו אחד היערות המגוונים ביותר בעולם.‬
‫לוף ענק.‬
‫זהו הצמח בעל הפרחים הגדול ביותר בעולם…‬
‫גובהו יכול להגיע לשלושה מטרים,‬
‫כגובהו של סל בכדורסל.‬
‫הוא מגיח רק אחרי שהצמח גדל במשך עשור.‬
‫אבל להפיק פריחה שכזו מכלה אנרגיה רבה.‬
‫הוא פורח לפרק זמן של 48 שעות בלבד.‬
‫אז יש לו דרך מתוחכמת ‬ ‫למשוך במהירות את החרקים‬
‫להם הוא זקוק לצורך האבקה.‬
‫הוא מדיף ריח חזק.‬
‫אבל אין לו ריח נעים.‬
‫הוא מדיף צחנה של בשר רקוב.‬
‫הפרח האדום והענק ‬ ‫מגיע לגובה ממוצע של מטר וחצי,‬
‫מה שמוסיף לאשליה של גופה טרייה של חיה.‬
‫ואז, עם רדת הלילה, מתחילה ההטעיה הגדולה.‬
‫כשהוא מתעל עשר שנים של אנרגיה עצורה,‬
‫הלוף מזרים חום אל העמוד המרכזי שלו‬
‫ההופך חם כדם.‬
‫כמו ארובה, החום העולה נושא את הצחנה שלו ‬ ‫אל תוך אוויר הלילה הקריר.‬
‫מאות חרקים אוכלי כל,‬
‫לא מסוגלים לעמוד בפיתוי.‬
‫הם מתפתים להיכנס אל חלקו הפנימי של הלוף…‬
‫מערה מלאה באיברים זכריים ונקביים.‬
‫בשעה שהחרקים מחפשים ‬ ‫את הבשר הרקוב שהובטח להם…‬
‫הם מוצאים את עצמם מכוסים באבקנים ‬ ‫שהם יישאו עימם‬
‫אל לופים אחרים.‬
‫ואם הם כבר ביקרו בענק שכזה,‬
‫הם יאבקו את הצמח הזה.‬
‫הכנה של עשר שנים למופע של שני לילות.‬
‫האנרגיה של הפרח מוצתה עד תום.‬
‫אחרוני החרקים עוזבים…‬
‫עד שלבסוף,‬
‫תוך שניות,‬
‫המבנה כולו מתמוטט.‬
‫לאחר שהואבק בהצלחה, ‬ ‫מתחיל מחזור נוסף של עשר שנים,‬
‫עד לפריחות ענקיות נוספות.‬
‫גם בתחומי השפלה של לוסר,‬
‫ישנם נופים שונים מאוד.‬
‫נהרות הפארק ‬ ‫מעבירים את הקרקעות העשירות בחומרים מזינים‬
‫במורד הזרם, אל החוף…‬
‫שם פוגש היער את האוקיינוס ההודי…‬
‫מה שמאפשר את יצירתה ‬ ‫של ביצת מנגרובים בוצית.‬
‫יבשתן.‬
‫הדג הזה לא מוגבל לחיים הימיים.‬
‫הוא לוקח נשימה עמוקה של אוויר…‬
‫ותוך כדי שימוש בסנפיריו, בהם יש מפרק כתף,‬
‫הוא מזיז את עצמו.‬
‫דג שיכול ללכת.‬
‫הוא מבלה את רוב חייו כאן, על משטחי הבוץ.‬
‫לעיניו הדומות לפריסקופ‬ ‫יש עדשה כמו זו של חיות יבשתיות,‬
‫מה שמאפשר לו לראות הרבה יותר טוב ‬ ‫מחוץ למים, מאשר בתוכם.‬
‫הארוחה האהובה עליו היא אויב אימתני ‬ ‫בעל צבתות חדות כתער…‬
‫אם יצליח לתפוס אחד בלי שיצבטו אותו.‬
‫אולי משהו רך יותר?‬
‫הסרטנים האלה זריזים מאוד,‬
‫במיוחד בשביל דג מחוץ למים.‬
‫לבסוף, כל מה שנשאר לעשות,‬ ‫זה לנטרל את הטרף שלו.‬
‫בשעה שהוא מחזיק אותו בפה,‬ ‫הוא מבצע תרגיל מגניב.‬
‫אם מנערים סרטן מספיק חזק, ‬ ‫הוא מקריב את הצבת שלו,‬
‫החלק הכי טעים.‬
‫אך האובדן הוא זמני בלבד.‬
‫הסרטן יצמיח צבת חדשה תוך חודש.‬
‫אולי אפילו גדולה יותר מהקודמת.‬
‫עבור הדגים חובבי היבשה,‬ ‫החיים הם מזנון צבתות סרטנים בלתי נגמר.‬
‫כשנכנסים לפנים הארץ, ‬ ‫לוסר הופך במהירות להררי.‬
‫היער כאן הרבה יותר בלתי חדיר.‬
‫גבעות תלולות מספקות מפלט אחרון ‬ ‫ליצור בסכנת ההכחדה החמורה ביותר בלוסר.‬
‫יצור קטן באופן מפתיע ‬ ‫אשר נראה לעתים נדירות…‬
‫קרנף סומטרה.‬
‫למרות שגובהו הוא כמטר ועשרים בלבד, ‬ ‫הוא עדיין שוקל טון,‬
‫מושלם בשביל לפלס את דרכו בסבך ‬ ‫בחיפוש אחר צמחיה שופעת.‬
‫הקרנפים האלה מועילים ליער ‬ ‫בכך שהם גוזמים את הצמחים,‬
‫ומפנים מקום לעצים חדשים שיצמחו.‬
‫הם מתפלשים בבוץ, מה שעוזר להם‬ ‫להישאר קרירים בחום הצהריים…‬
‫מגוון של שכנים מפיקים מכך תועלת.‬
‫אז ככל שיש יותר קרנפים, כך היער בריא יותר.‬
‫ציד לא חוקי ואובדן בתי גידול ‬ ‫הקטינו את מספרם בטבע לקומץ בלבד.‬
‫כדי להציל אותם מהכחדה, ‬ ‫הפקחים מסיירים כל הזמן,‬
‫מרתיעים ציידים ומביאים את הקרנפים המעטים ‬ ‫שנותרו לשבי מחוץ לפארק.‬
‫הקרנפים האלה חיים כיום ‬ ‫במתחמים טבעיים גדולים ושמורים…‬
‫בהם מקווים שתוכנית רבייה ‬ ‫תצליח להביא את צאצאיהם לפארק לסור…‬
‫ובסופו של דבר להחזיר את האיזון‬ ‫של החיים ביערות הגשם.‬
‫יש הרבה מערכות יחסים יוצאות דופן ‬ ‫בין היצורים החיים כאן.‬
‫את חלקן אנו מגלים רק עכשיו.‬
‫עמוק למרגלות ההרים של לסור,‬
‫אחד התושבים הקטנים ביותר שלו‬ ‫מסתייע בלא יודעין‬
‫בתושביו הגדולים ביותר…‬
‫הפיל הסומטרי.‬
‫בזמן שהם נודדים, הם חורצים רשת של שבילים ‬ ‫באורך מאות קילומטרים.‬
‫מינים רבים מסתמכים על שבילים אלה ‬ ‫כדי לעבור דרך הג'ונגל העבות.‬
‫אך תושב אחד תלוי בפילים האלה יותר מכולם…‬
‫צפרדע יבלות.‬
‫גודלה כשל ביצת תרנגולת בלבד,‬
‫אך יש לה חושים חדים להפליא.‬
‫סבורים שהיא מזהה רעידות של העדר המתקרב‬
‫באמצעות חללים מיוחדים בריאות שלה.‬
‫הגיוני שהיא תזוז מהדרך.‬
‫במקום זאת, היא פונה לכיוונו.‬
‫היישר אל אזור הסכנה.‬
‫אך היא לא נמשכת אל הפילים.‬
‫בטנה של הצפרדע מלאה בביצים,‬
‫והיא צריכה להטיל אותן במים עומדים.‬
‫טביעות רגליים של פיל ‬ ‫הם תינוקייה זמנית מושלמת.‬
‫היא העניקה לביצים שלה ‬ ‫את ההתחלה הכי טובה שאפשר‬
‫ומשאירה אותן כדי שיבקעו שם.‬
‫תוך שבועיים הם הפכו לראשנים.‬
‫אבל עד שיהפכו לצפרדעונים,‬
‫הישרדותם בטביעת הרגל המוצפת נמצאת בסכנה.‬
‫השמש הטרופית יכולה לייבש ‬ ‫את הבריכות האלה במהירות.‬
‫אז אם מפלס המים יורד, ‬ ‫הראשנים האלה חייבים להיחלץ מהצרה בעצמם…‬
‫על ידי הכפלת מהירות שינוי הצורה שלהם.‬
‫בתור צפרדעונים, ‬ ‫הם יכולים לברוח מהבריכות המתייבשות.‬
‫כל עוד לא ימעכו אותם.‬
‫בצמרות העצים מסוכן עוד יותר.‬
‫רבות מהחיות בפארק לוסר ‬ ‫כבר שולטות בחיים כאן.‬
‫אך ייתכן שהנועז ביותר ‬ ‫הוא לנגור (ע"ש) תומס.‬
‫הם מצויים רק בצפון סומטרה,‬
‫וחיים בקבוצות המונות עד 20 פרטים.‬
‫זכר אחד הוא מנהיג הלהקה,‬
‫והשאר הם נקבות וגורים.‬
‫המבוגרים הם זריזים ביותר.‬
‫הם מסוגלים לנוע במהירות על הענפים,‬
‫ולקפוץ מרחקים גדולים בקלות.‬
‫אבל בן השנתיים הזה עדיין מפתח את הכוח ‬ ‫בשרירי הרגליים שלו…‬
‫והוא לא יכול לנווט בחופת היער ‬ ‫עם אותו ביטחון כמו של המבוגרים.‬
‫אמו נהגה לשאת אותו לכל מקום,‬
‫אבל יש לה תינוק חדש.‬
‫והאדון הצעיר חייב למצוא את דרכו בעולם.‬
‫היום הוא מתמודד ‬ ‫עם אחד האתגרים הגדולים בחייו.‬
‫הלהקה כילתה את האספקה בעץ הזה,‬
‫אז עליהם לעבור למקום אחר.‬
‫אבל הם ייאלצו לבצע קפיצה ענקית ‬ ‫למרחק של יותר משישה מטרים.‬
‫זו נפילה של שלוש קומות.‬
‫טעות אחת עלולה להיות קטלנית.‬
‫הקופים המבוגרים שכללו במשך שנים ‬ ‫את היכולת לקפוץ למרחק כה גדול.‬
‫הם מטפסים אל הענפים העליונים, מזנקים,‬
‫מתמרנים את הגפיים שלהם כדי לשלוט בירידה.‬
‫אפילו אימא, עם תינוקה החדש על בטנה,‬
‫מתמודדת עם המרחק בחן.‬
‫בן השנתיים הוא הבא בתור.‬
‫אבל זה יותר מדי.‬
‫בזמן ששאר הלהקה סועדת את ליבה בצד השני…‬
‫הוא תקוע.‬
‫אימא לא יכולה לבוא לעזרתו.‬
‫יש רק דרך אחת לגלות ‬ ‫אם הוא קורץ מהחומר המתאים.‬
‫שיחק אותה.‬
‫הקפיצה הראשונה מבין קפיצות ענקיות רבות ‬ ‫שיקפוץ בדרכו לבגרות.‬
‫והוא מקבל פרס אותו הרוויח ביושר.‬
‫חיות כדוגמת הלנגורים‬
‫עוזרות לשמור על בריאותם ‬ ‫של יערות הגשם של לוסר,‬
‫בכך שהן מפיצות זרעים ודשנים טבעיים ‬ ‫כשהן עוברות ממקום למקום.‬
‫כל המינים כאן חשובים.‬
‫אפילו המינים הקטנים ביותר‬
‫האורבים בעולם התחתון האפל של רצפת היער.‬
‫באפלולית העלים חיה ציידת,‬
‫פלנריה ראש-פטיש.‬
‫המין הזה של תולעת שטוחה, ‬ ‫עם הפסים הייחודיים‬
‫הוא כל כך חדש עד שעדיין לא ניתן לו שם.‬
‫יחסית לבעל חיים טורף, היא מאוד קטנה.‬
‫כאורכה של ציפורן.‬
‫אבל היא קטלנית.‬
‫היא צדה אחר שבלול עסיסי או חילזון.‬
‫הן נמצאות בכל רחבי לוסר,‬
‫טורפות צמחים ואורגניזמים מיקרוסקופיים…‬
‫וגם את הפטריות ‬ ‫החיוניות למחזור פסולת צמחים.‬
‫וכאן הפלנריה ממלאת את תפקידה.‬
‫בכך שהם שומרים על מספרים נמוכים, ‬ ‫הם מגנים על הצמחייה.‬
‫באמצעות חיישנים כימיים בראש הפטיש שלה…‬
‫היא טועמת את הקרקע ‬ ‫בחיפוש אחר סימנים לקורבן.‬
‫שבלולים וחלזונות לא יכולים ‬ ‫שלא להשאיר שובל ברור של ריר.‬
‫עם רמז של קליפה בלבד על גבו,‬
‫היצור הסקרן הזה נקרא חצי-חילזון,‬
‫הטרף המושלם.‬
‫התולעת השטוחה מתפתלת סביב קורבנה ‬ ‫ופולטת ריר כדי ללכוד אותו.‬
‫ברגע שהטרף מנוטרל,‬
‫היא תוקפת את חצי החילזון ‬ ‫בעזרת רעלנים ומיצי עיכול,‬
‫המפרקים את בשרו…‬
‫ולבסוף, היא בולעת אותו דרך פה ‬ ‫הנמצא באמצע גופה.‬
‫תוך דקות ספורות, נותרת רק קליפה שקופה.‬
‫ברחבי לוסר יש טורפים בכל הצורות והגדלים.‬
‫אבל אולי החשוב מכולם ‬ ‫נמצא בראש שרשרת המזון.‬
‫כדי למצוא אותו, צריך לטפס אפילו גבוה יותר…‬
‫אל פסגת ההר המרוחקת והמבוצרת,‬
‫אשר על שמה נקרא הפארק…‬
‫הר לוסר.‬
‫מתנשא לגובה של יותר מ-3,300 מטרים‬ ‫מעל פני הים…‬
‫לרוב אפוף ערפל.‬
‫היער מנוקד…‬
‫ביצות פתוחות.‬
‫כאן למעלה יכול להיות קר ב-15 מעלות‬
‫לעומת הג'ונגלים הלחים שמתחת.‬
‫רק הצמחים הקשוחים ביותר יכולים לשרוד.‬
‫הם נצמדים לסלעים ומונעים מהאדמה לזוז…‬
‫מונעים סחף ואוגרים מי גשמים,‬
‫אשר זורמים בקצב קבוע ליערות הרחק למטה.‬
‫שקט בצורה מטרידה.‬
‫חיות בודדות מעיזות לטפס כה גבוה במעלה ההר.‬
‫המונטיאק, סוג של אייל הניזון ממרעה ‬ ‫בסבך השיחים הירוקים.‬
‫מדענים מקווים שמצלמות מחקר ‬ ‫יתעדו סוף סוף את הטורף‬
‫שצד אותם,‬
‫ויצלמו אותו כאן לראשונה.‬
‫אך כמעט ולא רואים אותו.‬
‫נדרשת סבלנות.‬
‫סוף סוף…‬
‫במרעה הררי גבוה…‬
‫טיגריס סומטרי.‬
‫הזכר הבוגר הזה בודק את הציוד המדעי‬
‫שהשאירו שם כדי לתעד אותו.‬
‫השטח כל כך לא נגיש ‬ ‫עד שכמעט ולא נערכו מחקרים‬
‫על התנהגות הטיגריס הסומטרי.‬
‫אך סוברים שכאשר הם מסיירים בפסגות ההרים,‬
‫הטיגריסים הללו מונעים מאיילים ומחיות אחרות‬
‫לרעות יתר על המידה ‬ ‫ולדלל את הצמחייה העדינה.‬
‫והצילומים היקרים האלה מוכיחים ‬ ‫שהם עדיין כאן.‬
‫כל עוד נגן על הפארק,‬
‫החתול הגדול ביותר בסומטרה ‬ ‫יכול עדיין להיות מלך הג'ונגל.‬
‫בעוד שהשטח ההררי של לוסר ‬ ‫מספק מעט הגנה טבעית…‬
‫בשולי הפארק, ‬ ‫חיות הבר נמצאות בסיכון גדול יותר.‬
‫המערכת האקולוגית של לוסר ממשיכה לאזור ‬ ‫הכפול מגודלו של הפארק.‬
‫חלק גדול ממנו מוגן…‬
‫אבל מיליוני אנשים חיים‬ ‫בערים ובכפרים בינות ליערות הללו.‬
‫אז תמיכת הקהילות המקומיות היא חיונית‬
‫בשמירה על בטיחות חיות הבר של לוסר.‬
‫חבוי בין העצים בגבול הדרומי של לוסר‬
‫מסתתר לוריס איטי סומטרי ‬ ‫אשר נראה לעתים נדירות.‬
‫יש לה עיניים ענקיות‬
‫שעוזרות לה לראות בחושך כמעט מוחלט.‬
‫לאימא הזו יש תינוק קטן בן כמה שבועות,‬
‫אך הוא כבר גדול מכדי שהיא תוכל לסחוב אותו‬ ‫בזמן שהיא אוכלת.‬
‫לעזוב אותו נראה מסוכן.‬
‫לוריסים יריבים ‬ ‫יכולים להיות טריטוריאליים באופן אכזרי.‬
‫והיער כאן מלא נחשים.‬
‫אך ללוריסים יש נשק סודי.‬
‫הנשיכה שלהם מכילה רעל קטלני,‬
‫מה שהופך אותם לפרימט הארסי היחיד בעולם.‬
‫אפילו הצעיר הזה.‬
‫אז אימא יכולה פשוט להחביא אותו בין העלים‬
‫בזמן שהיא יוצאת ללקט מזון לבדה.‬
‫חריג מאוד לראות לוריסים איטיים ‬ ‫מעזים לרדת לקרקע.‬
‫אבל היא חייבת, ‬ ‫כדי להגיע לאחד המאכלים האהובים עליה,‬
‫הקליאנדרה.‬
‫הצוף בעל הריח המתוק גדוש באנרגיה‬ ‫הנחוצה לה כדי להזין את תינוקה.‬
‫אבל חקלאים שתלו את השיחים הפורחים הללו‬
‫כדי להצל על יבולי הקפה שלהם.‬
‫והקרבה של לוריסים לבני אדם עושה להם בעיות.‬
‫סוחרים בסחר לא חוקי בבעלי חיים‬
‫צדו את היצורים החמודים האלה עד סף הכחדה.‬
‫אבל למרבה המזל, הקהילה הזו ‬ ‫היא חלק מתוכנית חדשה שמגנה עליהם.‬
‫החקלאים מקבלים מחיר טוב יותר על הקפה שלהם‬
‫על כך שהם עוזבים את הלוריסים לנפשם.‬
‫והלוריסים עוזרים לחקלאים‬
‫כי כשהם אוכלים את הקליאנדרה,‬
‫הם מאביקים אותה.‬
‫כשהשחר מתקרב, היא חייבת לשוב לתינוק שלה‬
‫ולחזור לענייני האימהות.‬
‫קהילות מקומיות יכולות לעזור גם להילחם ‬ ‫באיום הגדול ביותר…‬
‫כריתת יערות.‬
‫פארק לוסר כל כך גדול, ‬ ‫עד שכמעט בלתי אפשרי לסייר בו.‬
‫בכל שעה,‬
‫כורתים שטח יער הגדול יותר ממגרש כדורגל,‬
‫רובו באופן בלתי חוקי,‬
‫כדי לפנות מקום לגידול שמן דקלים.‬
‫שמן דקלים משמש עד 50 אחוז מהמוצרים‬ ‫במדפי הסופרמרקטים שלנו,‬
‫החל מעוגיות ועד שמפו.‬
‫המטעים האלה חסרי חיים‬
‫בהשוואה לעושרו של יער הגשם.‬
‫אך יש קהילות המחזירות מלחמה…‬
‫הן עובדות עם אנשי שימור ‬ ‫כדי להוריד את המטעים.‬
‫סבסוד קטן והזדמנות‬
‫לגדל כמה עצי פרי רווחיים בתוך היער‬
‫מעניק תמריץ ועוזר להגן על עתידם.‬
‫לוסר יוצר פלאים במהירות על האדמה שהוחזרה.‬
‫הרוח מביאה זרעים מיערות בריאים בקרבת מקום.‬
‫מיקרואורגניזמים עוזרים לרפא את האדמה.‬
‫תוך חודשים ספורים בלבד, שרכים וצמחים אחרים‬ ‫גדלים מעל האתר הישן.‬
‫המאביקים נכנסים לפעולה.‬
‫יונקים וציפורים מפיצים עוד זרעים.‬
‫ותוך ארבע שנים בלבד,‬
‫יער משגשג מופיע מחדש.‬
‫כשזה קורה, בעלי חיים מתחילים לחזור.‬
‫בסופו של דבר, יצמחו עצים ענקיים.‬
‫הם יספגו יותר ויותר פחמן דו חמצני ‬ ‫מהאטמוספרה שלנו,‬
‫ויעשירו אותה במקום זאת בחמצן,‬
‫אשר מועיל לכולנו.‬
‫אם נגן על היער הזה,‬
‫ליצורים הנמצאים ‬ ‫בסכנת ההכחדה החמורה ביותר באסיה יהיה בית.‬
‫האורנגאוטנית הסומטרית הזו נלקחה מהיער ‬ ‫עוד כשהייתה תינוקת, ‬
‫ונמכרה לסוחרים בבעלי חיים.‬
‫אחרי שנים של שבי,‬
‫היא חולצה סוף סוף‬
‫והוחזרה כדי שתוכל לחיות שוב בחופשיות‬ ‫בצמרות העצים.‬
‫ועכשיו, היא צריכה לטפל במישהו אחר.‬
‫בת פחות משבועיים.‬
‫כל כך קטנה, בגודל כף היד שלכם.‬
‫הרגעים המרגשים האלה הם ראשיתו‬
‫של אחד מקשרי האם והתינוק ‬ ‫החזקים ביותר בטבע.‬
‫במשך שמונה שנים‬
‫היא תחיה בהישג יד של אמה,‬
‫שתלמד אותה כל שעליה לדעת כדי לשרוד.‬
‫הפארק הלאומי גונונג לוסר‬
‫והמערכת האקולוגית העצומה שמקיפה אותו‬
‫הוא מקום של תקווה‬
‫והזדמנות להגן על חיות הבר הייחודיות שבו…‬
‫כאן, במקום המקלט היקר והאחרון שלהם.‬
‫הפארקים הלאומיים ‬ ‫הם מהישגינו הגדולים ביותר.‬
‫במשך הזמן יצרנו כמעט רבע מיליון ‬ ‫מרחבים מוגנים,‬
‫כמעט בכל מדינה בעולם.‬
‫אך בעולם שהופך חם יותר וצפוף יותר, ‬ ‫עלינו לעשות יותר.‬
‫ואם ניאחז בעוד מקומות פראיים שכאלה, ‬ ‫בהם אנו תלויים,‬
‫לכל אחד מאיתנו יש תפקיד.‬
‫עלינו לדרוש להגן על השמורות האחרונות שלנו‬
‫למען הדורות הבאים.‬
‫תערכו קמפיין ליצור עוד שמורות‬ ‫במקום מגוריכם,‬
‫ותתעקשו שהן יהיו נגישות לכולם.‬
‫תדחפו את הקהילות שלכם‬ ‫לאמץ שיטות עבודה חכמות יותר בתחום האקלים.‬
‫ולהצביע כאילו העולם תלוי בזה.‬
‫אין יותר זמן לבזבז.‬
‫העולם שאנו משאירים לילדינו חשוב מדי.‬
‫עכשיו הזמן לפעול.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬