‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫בפעם הראשונה שביקרתי בקניה, ‬ ‫לפני כ-30 שנה, הייתי זר בה.‬
‫מכאן הגיע אבי, ‬ ‫אשר הלך לעולמו ובקושי הכרתי אותו.‬
‫אבל פגשתי את משפחתי.‬
‫ביקרתי בכפר ממנו הגיעו.‬
‫התקבלתי בברכה בכל מקום.‬
‫ובשעה שאני ואחותי בילינו מספר ימים בספארי,‬
‫הרגשתי דבר נוסף. יראת כבוד.‬
‫במרחביה העצומים של הערבה האפריקאית, ‬ ‫תחת שמיים פתוחים ורחבים,‬
‫וחיות בר בלי סוף.‬
‫איזו מתנה זו, לראות את העולם מחדש,‬
‫לראות את המקום ממנו כולנו הגענו, בעצם.‬
‫אני רוצה לקחת אתכם לפארק מיוחד אחד בקניה,‬
‫כדי שתחוו את ליבה הפועם של אפריקה.‬
‫שמורת טבע בעלת מרחבים ללא גבולות, ‬ ‫יופי עוצר נשימה,‬
‫וכמות עצומה של חיות בר.‬
‫הפארק הלאומי צאבו.‬
‫ארץ בה מולכים הפילים.‬
‫וכולם יודעים זאת.‬
‫קניה שוכנת במזרח אפריקה.‬
‫ניתן למצוא בה מגוון עשיר של חיות בר ‬ ‫ונופים עוצרי נשימה.‬
‫צאבו נמצא בדרום.‬
‫כמעט 22 אלף קמ"ר,‬
‫גודלו של הפארק הלאומי הגדול ביותר בקניה ‬ ‫הוא כגודלה של מדינה קטנה.‬
‫ממערב, השקיעות הבלתי נשכחות‬
‫מאחורי ההר הגבוה ביותר באפריקה, ‬ ‫קילימנג'רו.‬
‫מתנשא מעל ארץ עתיקה של לבה,‬
‫גבעות וולקניות,‬
‫ונאות מדבר מנצנצים.‬
‫במזרח, ערפל אינסופי של שיחים קוצניים…‬
‫אותם חוצים נהרות מפיחי חיים.‬
‫לצידם, החומה המוצלת של מישור יאטה,‬
‫אחד משפכי הבזלת הארוכים בעולם.‬
‫ובכל מקום שמסתכלים,‬
‫צבע האדמה האדום והמוכר של צאבו, ‬ ‫משאיר את חותמו‬
‫על כל מי שחי בשמורה המדהימה הזאת.‬
‫- צאבו, קניה -‬
‫בצאבו חיה אוכלוסיית הפילים ‬ ‫הגדולה ביותר בקניה.‬
‫מעל 13 אלף פילים משוטטים בחופשיות ‬ ‫בשטח העצום הזה.‬
‫צריך לדעת היכן לחפש כדי למצוא אותם.‬
‫בזמן שחייה מהנה,‬
‫פילים מתבגרים משחררים קצת קיטור…‬
‫כמו שחייניות צורניות בשוקולד נוזלי.‬
‫זהו חודש אפריל. בורות השתייה מלאים.‬
‫יכול להיות שלא יירד גשם ‬ ‫במשך שישה חודשים או יותר.‬
‫כשהזכרים מתבגרים, הם מעדיפים להסתדר לבד.‬
‫מקצתם יגדלו להיות הפילים ‬ ‫בעלי החיטים הגדולים ביותר בכדור הארץ.‬
‫זהו לוגרד, ‬ ‫הפקחים אשר עוקבים אחריו נתנו לו את שמו.‬
‫בגיל 50, הוא פיל בעל חיטי ענק‬
‫ואחד מאוצרותיה הלאומיים של קניה.‬
‫כל חט שוקל לבדו מעל 45 ק"ג.‬
‫שגרירי עולם הפילים הללו ‬ ‫נאלצו לעמוד בפני אתגרים עצומים…‬
‫לשרוד בצורות חוזרות ונשנות, פיתוח מודרני,‬
‫וציד בלתי חוקי של הסחר הלא חוקי בשנהב.‬
‫כיום נשארו ככל הנראה ‬ ‫רק 30 פילים בעלי חיטי ענק ברחבי אפריקה.‬
‫ובצאבו חיים שליש מהם.‬
‫רובם מגיעים לגיל זקנה.‬
‫לפארקים הלאומיים ‬ ‫ישנו תפקיד מכריע בהגנה עליהם.‬
‫בחודשים הבאים, האקלים הקיצוני בצאבו ‬
‫יעמיד למבחן את כל החיות שזהו ביתן.‬
‫רק אלו שיסתגלו לתנאים המשתנים במהרה‬
‫ישרדו את העונה היבשה.‬
‫הקלאו הרעב הזה פיתח דרך מתוחכמת‬
‫להשיג ארוחת בוקר גדולה יותר.‬
‫אך הוא לא יכול לעשות זאת לבדו.‬
‫משפחה של נמיות ננסיות.‬
‫הקלאו מוכן לפעול,‬
‫אך הנמיות לא ממהרות.‬
‫נותר לו רק לחכות‬
‫בשעה שהנמיות מתכוננות ליום שלפניהן.‬
‫הן לא ילכו לשום מקום עד שלא יינתן האות.‬
‫סוף סוף הן יוצאות לדרך.‬
‫ובעקבותיהם, הקלאו הרעב.‬
‫הנמיות המתרוצצות מעוררות חרקים בסבך,‬
‫ומה שהן מפספסות,‬
‫הוא תופס.‬
‫מה שחוסך ממנו למצוא מזון בעצמו.‬
‫נראה שזה לא מפריע לנמיות.‬
‫ליקוט מזון יחד מתאים לכולם.‬
‫במיוחד כאשר פני השטח מתייבשים‬
‫וחסרים מקומות מסתור.‬
‫הקלאו משמש כזקיף.‬
‫קריאה אחת שלו שולחת את כולם לתפוס מחסה.‬
‫מכל מה שנמצא בתפריט,‬
‫נראה שזוהי מנה מועדפת.‬
‫שבלול אכטינה.‬
‫אורכו של שבלול כזה מגיע ל-15 ס"מ,‬
‫מהשבלולים הגדולים והעסיסיים בעולם.‬
‫גם קל לתפוס אותם.‬
‫השבלולים האלה לא הולכים מהר לשום מקום.‬
‫אך הם כן אגוז קשה לפיצוח.‬
‫הנמיות פיתחו שיטה מיוחדת.‬
‫הן משתמשות בבולי העץ כמו בסדן‬
‫ומטיחות בהם את השבלולים.‬
‫צאבו הוא אחד המקומות היחידים ‬ ‫בהם נצפתה התנהגות זו.‬
‫הקלאו יודע לזהות מתי ארוחת הערב מוכנה.‬
‫האקלים היבש גורם לכך ‬ ‫שקשה מאוד למצוא כאן אוכל.‬
‫אז שיתוף פעולה ‬ ‫מבטיח ששניהם ישיגו מספיק אוכל‬
‫כשמתחיל להיות מחסור במזון.‬
‫בשעה שהעונה היבשה מהדקת את אחיזתה ‬ ‫ברחבי הפארק העצום,‬
‫המשאב הנחוץ באופן הדחוף ביותר…‬
‫הוא מים.‬
‫כדי להגן על אחת החיות ‬ ‫הנמצאות בסכנת ההכחדה החמורה ביותר בצאבו,‬
‫ממלאים הפקחים את בור השתייה המרוחק הזה.‬
‫כשהערב יורד, ‬ ‫הכול מוכן להופעתו של היצור הביישן הזה.‬
‫קרנף שחור,‬
‫אימא והגור שלה.‬
‫בעזרת מצלמת ראיית לילה,‬
‫אנחנו יכולים לראות אותם בצבע.‬
‫הצעירים עוקבים מקרוב ‬ ‫אחר תנועותיהן של אימותיהם.‬
‫יש ביניהם קשר עמוק.‬
‫קרנפים לא רואים טוב מרחוק,‬
‫אך חוש השמיעה וחוש הריח שלהם מדהימים.‬
‫הם מקפלים אחורה את השפתיים ‬ ‫על מנת לחוש באוויר הלילה מי נמצא בסביבה.‬
‫משפחות נוספות מגיעות לשתות.‬
‫קרנפים שחורים שולטים הם לרוב טריטוריאליים.‬
‫אך קרנפים מסוימים הם קצת יותר לוחמניים.‬
‫פעם היו בצאבו בסביבות 8,000 קרנפים.‬
‫בשנות ה-70 וה-80, ציידים הרגו אותם ‬ ‫בשביל הקרניים שלהם ונותרו עשרה.‬
‫מאז, תוכנית רבייה ‬ ‫הגדילה את אוכלוסיית הקרנפים ליותר מ-100.‬
‫היצורים המתבודדים בדרך כלל ‬ ‫מגיעים לשתות ולהתרועע.‬
‫אימהות מקבלות בברכה חברים.‬
‫גורים פוגשים חברים למשחק…‬
‫ואבות.‬
‫אך כשמגיעים זכרים נוספים, האווירה משתנה.‬
‫כמויות גדולות במיוחד של קרנפים ‬ ‫מתאספות כאן בעונה היבשה.‬
‫הם התרבו כל כך‬
‫עד שיש תחרות הולכת וגוברת על מקום…‬
‫ובנות זוג.‬
‫אחד הזכרים מתחיל עם האימא ‬ ‫שהגיעה עם הגור שלה,‬
‫אבל היא מעבירה לו מסר ברור ביותר.‬
‫זכר שולט מבוגר יותר מגיע לבור השתייה.‬
‫הפקחים קוראים לו אטוטי.‬
‫נקבה צעירה.‬
‫צעירה מכדי להזדווג, היא לא מעוניינת בו.‬
‫התסכול שלו מוביל לתוקפנות.‬
‫הוא משתמש בקרן שלו ‬ ‫כדי לתפוס את רגליה האחוריות ולהכשיל אותה.‬
‫הנקבות והגורים האחרים מחליטים ‬ ‫שהגיע הזמן לזוז.‬
‫הנקבה הצעירה מצליחה לברוח ממנו.‬
‫ואטוטי נרגע.‬
‫ככל שמתקדמת העונה היבשה,‬
‫רבים ממקורות המים הטבעיים בפארק ‬ ‫נעלמים להם לאיטם.‬
‫אך יש מקום מיוחד מצפון ‬ ‫אשר משמש נווה מדבר קבוע.‬
‫יערות העננים מעל לגבעות צ'ולו‬
‫עולים מתוך המישורים בשמורת צאבו מערב.‬
‫הם נוצרו מסלע וולקני ונקבובי וסופגים גשם,‬
‫דבר היוצר מאגרי מים תת קרקעיים.‬
‫יותר מ-20 שנה לוקח למים ‬ ‫לחלחל אל המישורים שמתחת…‬
‫שם הם נובעים באופן בלתי פוסק…‬
‫במעיינות מזימה…‬
‫משמעות השם בסווהילי היא "חי".‬
‫מעריכים כי יותר מ-50 מיליון גלונים‬
‫זורמים מהקרקע מדי יום‬
‫אל תוך בריכות צלולות הרוחשות פעילות.‬
‫עצי תאנה מספקים מזון לקופי ורווט.‬
‫ודגי בינית מחכים במים לפירות שנופלים.‬
‫גן עדן שופע‬
‫בו יש מספיק מזון לכולם.‬
‫אך הבריכה הקסומה הזו‬
‫שייכת לעדר של 14 היפופוטמים,‬
‫ועליה מגן זכר האלפא הענק בחירוף נפש.‬
‫הוא יכול לעצור את נשימתו למשך כחמש דקות‬
‫ולהעביר יותר ממחצית חייו מתחת למים.‬
‫משום שהם חיים לרוב בבריכות מלאות בוץ,‬
‫נדיר ביותר לראות את חייהם האינטימיים‬
‫של היצורים הביישנים הללו.‬
‫מדי בוקר, בשעה מוקדמת, ‬ ‫האבא מוביל את משפחתו ‬
‫אל המים העמוקים והקרירים יותר.‬
‫היפופוטמים שוקלים יותר ממכונית משפחתית,‬
‫אך מתחת למים, הם מלאי חן בצורה מפתיעה.‬
‫המבוגרים ישנים בחלקים החמים של היום.‬
‫הצעירים משחקים כל הזמן הזה.‬
‫וכשהם מתחילים להשתובב יותר מדי,‬
‫המבוגרים מרסנים אותם.‬
‫לולא ההיפופוטמים, ‬ ‫לא היה מתקיים כאן מגוון צורות החיים…‬
‫כי הם מביאים למים משהו חיוני.‬
‫דשן טבעי.‬
‫יכול להיות שזה לא תורם רבות לצלילות המים…‬
‫אך זה מה שגורם למערכת האקולוגית ‬ ‫במעיינות מזימה לשגשג.‬
‫זה מספק חומרים מזינים לצמחים‬
‫ואוכל לחרקים ולדגים…‬
‫שעוקבים אחרי ההיפופוטמים ‬ ‫כדי לקבל אספקה טרייה.‬
‫גללים טריים הם לא האוכל היחידי ‬ ‫שההיפופוטמים מציעים לדגים במזימה.‬
‫כשהוא פותח את פיו, ‬ ‫ההיפופוטם הזה מזמין את הדגים‬
‫אל תוך המלתעות הענקיות והחזקות שלו.‬
‫הם מלקטים שאריות התקועות בין שיניו,‬
‫ומציגים רמת אמון בלתי רגילה.‬
‫חלקי הפה השורטים ‬ ‫מנקים גם את עורו של ההיפופוטם,‬
‫ציפורני כף הרגל, כפות רגליהם הסדוקות ‬ ‫וכל אותם מקומות חשובים.‬
‫ארוחה מלאה בתמורה לצחצוח ופדיקור.‬
‫נווה המדבר הקטן והירוק שבמעיינות מזימה ‬ ‫מספק מים לחיות ברות המזל‬
‫שחיות בחלק זה הפארק.‬
‫אך גורלן של החיות במרכז הפארק הצחיח ‬ ‫לא שפר עליהן כל כך.‬
‫לפילים יש זיכרון מדהים,‬
‫המוביל אותם לאזורים בהם הם מצאו אוכל ומים ‬ ‫בעונות יבשות קודמות.‬
‫אך במרכז הפארק הם עומדים בפני מכשול מפחיד.‬
‫צאבו הוקם בשני חלקים,‬
‫מזרח ומערב,‬
‫חצוי במרכזו על ידי כביש ומסילת רכבת.‬
‫הכביש העמוס מהווה כיום ‬ ‫מחסום מסוכן לחיות הבר‬
‫הנעות בין שני הפארקים.‬
‫בשנת 2017 הושלמה מסילת רכבת חדשה ‬ ‫לצד המסילה הישנה,‬
‫ובכך קישרה את הנמל הגדול ביותר במומבסה, ‬ ‫לניירובי, עיר הבירה.‬
‫סוללות העפר התלולות והגדרות ‬ ‫מונעות מהחיות לחצות את פסי הרכבת,‬
‫ומגבילות את תנועתן.‬
‫הן יכולות להגיע לצד השני ‬ ‫רק באמצעות מעברים תחתיים שנבנו במיוחד.‬
‫חלק מהפילים אמיצים מספיק ‬ ‫לחצות ישירות את המכשולים.‬
‫בכל רחבי אפריקה ישנו פיתוח תשתיות מואץ‬
‫המשפיע על אזורי הפרא.‬
‫לכן גודלו של צאבו חשוב כל כך.‬
‫הוא גדול מספיק בשביל שיהיו בו ‬ ‫שטחי הזנה חלופיים.‬
‫אך לא רק החיות הגדולות ‬ ‫גומעות מרחקים עצומים‬
‫בתקופה זו של השנה.‬
‫חודש יולי, החודש היבש ביותר בצאבו.‬
‫במישורים הצחיחים שבמזרח,‬
‫מגדלים זכר קטה ובת זוגו את משפחתם.‬
‫בתור ציפורים המקננות על הקרקע, ‬ ‫הגוזלים שזה עתה בקעו‬
‫יקומו וילכו תוך שעות ספורות.‬
‫כאשר הטמפרטורות מגיעות ל-37 מעלות,‬
‫עליהם למצוא צל ומקום מסתור בטוח.‬
‫אביהם עומד בפני אתגר שאינו סובל דיחוי.‬
‫למצוא מי שתייה לפני שגוזליו ימותו.‬
‫הוא מצטרף ללהקת קטיים אחרת,‬
‫כולם מחפשים נואשות אחר אותו הדבר.‬
‫הם יעופו עד למרחק של 30 קילומטרים…‬
‫אל נהר הגלאנה האדיר.‬
‫עבור החיות זהו חבל הצלה‬
‫בשעה שהעונה היבשה נותנת את אותותיה.‬
‫הקטיים מגיעים לכאן בהמוניהם ‬ ‫בתקופה זו של השנה.‬
‫ישנם איומים על שפת המים.‬
‫אם יישאר קרוב ללהקה, ‬ ‫מאות עיניים יעמדו על המשמר.‬
‫הוא יכול להחזיק עד שתי כפות מים בגרונו,‬
‫אך זה לא מספיק לשלושת גוזליו.‬
‫הוא מתקדם עוד קצת במים‬
‫כדי לבצע תרגיל מבריק.‬
‫תוך כדי שהוא מתנועע קדימה ואחורה,‬
‫הוא סופג מים בנוצות החזה שלו.‬
‫צורת הספירלה שהותאמה במיוחד ‬ ‫סופגת מים כמו ספוג.‬
‫15 דקות למלא מים, והוא עף לדרכו…‬
‫עף הביתה עם מטען של מים.‬
‫אחת אחרי השנייה נפרדות הציפורים מהלהקה.‬
‫הוא קורא לבת זוגו.‬
‫היא מובילה אותו למקום בו החביאה ‬ ‫את הגוזלים הצמאים.‬
‫אבא הגיע להציל את המצב.‬
‫הגוזלים הנואשים לשתות מצטופפים סביב אביהם,‬
‫ומלקטים טיפות מים יקרות מנוצותיו ‬ ‫בעזרת המקור שלהם.‬
‫הוא יערוך את המסע המפרך הזה מדי יום‬
‫במשך החודשיים הקרובים…‬
‫עד שהגוזלים יהיו גדולים מספיק ‬ ‫כדי לעוף בעצמם אל המים.‬
‫בשנים האחרונות הפך האקלים בקניה ‬ ‫לבלתי צפוי והרבה יותר קיצוני.‬
‫שיא העונה היבשה,‬
‫והסוף לא נראה באופק.‬
‫יש שמצאו דרך לאתר ‬ ‫את מעט העלים הירוקים שנותרו.‬
‫גרנוק נעמד על קצות האצבעות כדי לכרסם.‬
‫הם יכולים לעבור את כל חייהם בלי לשתות מים.‬
‫מכנים אותו "צבי ג'ירפי"‬
‫והוא מסתמך על אקרובטיקה וצוואר ארוך‬
‫כדי להגיע לעלים בשרניים ‬ ‫שאוכלי עשב אחרים לא מגיעים אליהם.‬
‫גם עבורם המבחר הוא מאוד מצומצם.‬
‫אדמתו האדומה של צאבו נשאבת כלפי מעלה ‬ ‫בסופות החול המסתחררות.‬
‫חיות גדולות יותר, כדוגמת התאו,‬
‫חייבות להמשיך לנוע כדי למצוא מזון ומים.‬
‫העדרים חוברים האחד לשני, ‬ ‫וכוללים יחד למעלה מאלף ראשים.‬
‫הם פונים לכיוון נהר הגלאנה, ‬ ‫אשר זורם כל השנה.‬
‫הטורפים הידועים לשמצה של צאבו ‬ ‫יתפסו את המשתרכים מאחור.‬
‫- צאבו‬ ‫750 ק"מ -‬
‫לפני יותר מ-120 שנה, ‬ ‫כשנבנתה מסילת הרכבת הישנה,‬
‫שני אריות הטילו אימה על האזור הזה…‬
‫הם נקראו "אוכלי האדם של צאבו".‬
‫האגדה מספרת‬
‫שהם טרפו 135 מעובדי מסילת הרכבת,‬
‫למרות שהמספר האמיתי בוודאי נמוך בהרבה.‬
‫הם היו ידועים בזכות תסרוקות המוהוק שלהם,‬ ‫תכונה אשר עברה הלאה לצאצאיהם.‬
‫ישנה סברה שלפיה הסבך שבו הם חיים ‬ ‫עיצב את מראם.‬
‫פחות סביר שרעמה קצרה תיתפס ‬ ‫בסבך השיחים הקוצני.‬
‫בזכות הרעמה הקצרה גם פחות חם להם.‬
‫אך גם לטורף הקשוח ביותר ‬ ‫לא קל בתקופה זו של השנה.‬
‫בור השתייה של הלהקה הפך לשלולית בוץ דביק.‬
‫מרבית הטרף שלהם ‬ ‫עזב לחפש מים במקומות אחרים.‬
‫מעט המים שנשארו יקיימו אותם לעת עתה.‬
‫לאורך המישורים היבשים של שמורת צאבו מזרח,‬
‫קבוצה של פילים בוגרים מתקדמת‬ ‫לכיוון הקצה הצפוני והמרוחק של הפארק.‬
‫זהו האזור הכי פראי ובלתי נגיש בפארק.‬
‫גושי אבן עצומים בני מיליוני שנים,‬
‫מיתמרים מעל השיחים הקוצניים והיבשים.‬
‫כל פיל זוכר מסלולים בהם צעד במרוצת השנים…‬
‫מסלולים אשר עברו מדור לדור.‬
‫ניתן לראות מהאוויר את השבילים ‬ ‫בהם פסעו פעמים כה רבות,‬
‫היוצרים רשת בנוף הצחיח.‬
‫זכרים גדולים יכולים לשרוד ללא שתייה ‬ ‫במשך מספר ימים,‬
‫מה שמאפשר להם לנדוד מרחקים אדירים ‬ ‫ברחבי הערבה מוכת הבצורת.‬
‫הם הימרו בחייהם שימצאו מים כשיגיעו ליעדם.‬
‫אך נהר הטיבה התייבש.‬
‫עכשיו הוא סתם נהר מלא בחול.‬
‫אף טיפת מים לרפואה.‬
‫אך דקלי הדום שמאגפים את נחל האכזב ‬ ‫עדיין ירוקים,‬
‫מה שמצביע על כך שיש מים באזור.‬
‫והזכרים הזקנים והחכמים ‬ ‫יודעים כיצד למצוא אותם.‬
‫לפילים יש חוש ריח מדהים.‬
‫מיליוני קולטנים הנמצאים בחדק שלהם ‬ ‫מובילים אותם למים במרחק קילומטרים רבים,‬
‫והם יכולים גם לחוש במים ‬ ‫הנמצאים כמה מטרים מתחת לאדמה.‬
‫עליהם לחפור כדי להגיע אליהם.‬
‫ככל שהבארות הופכות עמוקות יותר,‬ ‫מי התהום מחלחלים פנימה.‬
‫החדק שלהם משמש בתור קש גמיש,‬
‫השואב את המים החוליים.‬
‫נראה שהם מאפשרים לסחף ‬ ‫לשקוע בחדק שלהם ולהיפרד,‬
‫ואז נושפים אותו החוצה.‬
‫ונהנים ממים טהורים ומסוננים.‬
‫מהפנט למי שצופה מהצד.‬
‫ברגע שהם שתו לרוויה, מגיע תורו של הקהל.‬
‫בבונים, תמיד הראשונים לקפוץ.‬
‫בהמשך הנהר נמצא מפל ביסדי.‬
‫יבש לגמרי, למעט מספר בריכות יקרות מפז.‬
‫שקט בצורה מטרידה…‬
‫עד שהשחר עולה.‬
‫כאילו הוטל כישוף על הקניון.‬
‫שתאי מצוי, העוף בעל מספר הפרטים ‬ ‫הגדול ביותר בכדור הארץ.‬
‫חודש ספטמבר.‬
‫בשעה שמקורות המים מתדלדלים, ‬ ‫מושבות העל הנודדות הללו‬
‫מתאספות כאן במיליוניהן.‬
‫בקצב מהפנט,‬
‫הם שותים את בריכות המים האחרונות, ‬ ‫מקור אחד בכל פעם.‬
‫ההגירה ההמונית הולכת וגדלה‬
‫לקראת סוף העונה היבשה.‬
‫הם יוצרים תוהו ובוהו ליד המים,‬
‫ומבהילים את כל מי שמעז לשתות שם.‬
‫מספרם העצום מכופף את הענפים ‬ ‫של העצים שמסביב.‬
‫הם שבויים במקום הזה‬
‫כל עוד יש כאן מים.‬
‫האוויר רווי ציפייה.‬
‫לפתע, סמל של תקווה.‬
‫בנוף הצחיח, ‬ ‫מצמיחים עצי הבאובב את עליהם הירוקים‬
‫ואת פרחיהם הלבנים הראוותניים.‬
‫יש שינוי באוויר.‬
‫וכולם חשים בזה.‬
‫ולבסוף, באוקטובר,‬
‫אחרי היעדרות של שישה חודשים,‬
‫גשם…‬
‫המתעצם בגבעות ובהרים של שמורת צאבו מערב‬
‫ובמישורים של שמורת צאבו מזרח.‬
‫נהר הטיבה היבש והחולי זורם בשנית.‬
‫בעוד הוא נשפך מעל קניון ביסדי, ‬ ‫היכן ששותה השתאי,‬
‫המפל מתעורר לחיים.‬
‫בשבועות הקרובים ימשיך הנהר לזרום,‬
‫ויחייה מחדש את הארץ.‬
‫הדרמה הופכת להקלה.‬
‫ממדבר צחיח לגן עדן צבעוני.‬
‫מה שקסום בצאבו הוא מצבי הקיצון שבו.‬
‫כשנשטף האבק האדום,‬
‫הלפופית מרעיפה על הפארק ‬ ‫את מרבדיה הפרחוניים.‬
‫וסופת פרפרי לבנין משויש מגיעה.‬
‫מיליוני פרפרים ממלאים את השמיים ‬ ‫במסעם לעבר החוף.‬
‫כמו מרוץ שליחים מכונף, ‬ ‫דורות חדשים מגיחים עם הצמחייה הטרייה‬
‫וממשיכים במסע שהתחילו הוריהם.‬
‫נחילי הענק המרקדים מעל הפרחים בעונה הרטובה‬
‫הם חיוניים ליצרנות הפארק…‬
‫מאביקים תוך כדי תנועה‬
‫ומספקים ארוחה קלה לאוכלי החרקים.‬
‫יש זמן למשחקים…‬
‫ולגדל את הדור הבא.‬
‫בייבי בום.‬
‫הוכחה חיה לכך שבכל הקשור להגנה על השמורה,‬
‫הגודל כן קובע.‬
‫ככל שהפארק גדול יותר, ‬ ‫יותר מינים יתמקמו בו.‬
‫ככל שמאגר הגנים גדול יותר, ‬ ‫כך החיות בריאות יותר.‬
‫בשנים האחרונות, ‬ ‫בעלי אדמות מסביב לפארק הלאומי צאבו‬
‫איחדו כוחות כדי ליצור ‬ ‫את אזור השימור הרחב של צאבו,‬
‫מה שהכפיל את שטחי הפרא המוגנים ‬ ‫ואפשר לחיות לשוטט‬
‫בצורה בטוחה מעבר לגבולותיו.‬
‫רק אם נמשיך להגן על שטחי הפרא הנרחבים ‬ ‫כדוגמת צאבו‬
‫ונקים פארקים חדשים בקנה מידה דומה,‬
‫נוכל להבטיח את עתידו של הטבע ‬ ‫על פני כדור הארץ.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬