NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Zaljev Hanauma jedno je od meni omiljenih mjesta na svijetu.
Odrastao sam na Havajima. Ovo je bilo moje dvorište.
Moja ljubav prema prirodi počela je ovdje.
Dok sam odrastao, divljina i svakodnevni životni prostor
bili su jedno te isto,
ključan dio naših života.
Želim osigurati da divljine svijeta
ostanu mojoj djeci i unucima.
Pridružite mi se u slavljenju najljepših nacionalnih parkova i divljina,
putovanju prirodnim čudima naše zajedničke baštine.
ČUDESNI SVIJET
Mama mi je rekla da je, dok je bila trudna,
dolazila ovamo, sjela i slušala ocean
te gledala valove kako zapljuskuju koraljne grebene.
Šalila se da sam zato ispao ovako miran.
I prije rođenja ovdje sam provodio mnogo vremena.
Kad sam imao šest godina, Zaljev Hanauma dospio je
na popis zaštićene divljine.
Ono što je počelo kao zajednička želja da očuvamo divljinu za ljude
postalo je globalan pokret
očuvanja tih područja za buduće naraštaje.
Onamo možemo pobjeći od svakodnevice
i ta mjesta nadahnjuju našu djecu.
Utočište su za ugrožene vrste
i žarište znanstvenih istraživanja.
Ne samo da hrane najveću mrežu života na Zemlji,
reguliraju našu klimu,
čiste zrak
i pročišćuju vodu.
Kad su ljudi počeli štititi te divljine,
nismo znali koliko će važne postati.
Danas su neka od posljednjih utočišta
divlje flore i faune.
Neke su tako udaljene
da tek sada počinjemo otkrivati njihove tajne.
Primjerice, nacionalni park Loango u Gabonu na zapadnoj obali Afrike.
To je utočište tropskih šumskih životinja.
No mnoga bića ovdje
privlači isto mjesto.
Plaža.
Jedno od posljednjih mjesta gdje golema kongoanska prašuma
dodiruje Atlantski ocean.
Bivoli pasu raslinje
obloženo morskom soli…
mineralom kojega u prašumi nema napretek.
Crvena riječna svinja…
koja žudi za svježim morskim plodovima.
Afrički šumski slonovi dolaze na plažu i druže se s pomorskim divovima.
Poput ove sedmopruge usminjače od jedne tone.
A jedno biće ovdje
dokučilo je kako najbolje iskoristiti sve pogodnosti života uz more.
Danju se nilski konji drže slatkovodnih laguna.
Štite se od sunca.
Kako se bliži večer,
obično idu na kopno i pasu na omiljenim pašnjacima.
Ali ne i ovaj momak.
Ima druge zamisli.
Ide pravo u valove.
Njegove tri tone čine se lakšima u morskoj vodi.
Valovi ispiru parazite
i ublažavaju bol stečenih ogrebotina i modrica.
Nigdje drugdje nilskoga konja
nećete vidjeti u Atlantiku.
No nije ovdje samo kako bi se bućnuo.
Želi surfati.
Jaše valove do sjevera,
uz obalu.
Dok ne dođe do omiljena mjesta za večeru.
Sad kad je ogladnio, cijelu će noć pasti raslinje.
I dok sunce zalazi diljem obale,
to rade i ostali nilski konji.
I izlaze iz laguna kako bi surfali.
Surferski nilski konji Loanga.
A to je dokaz
da nas priroda
uvijek može iznenaditi
ako joj dademo dovoljno prostora.
Preostala prirodna uporišta
često su na nedostupnim područjima,
zbog čega su nacionalni parkovi važna i vrijedna utočišta
za slavne životinje,
kao i rijetka i neobična stvorenja.
S druge strane Afrike, na otoku Madagaskaru,
nalazi se udaljeni nacionalni park Tsingy de Bemaraha.
Ova nepristupačna kamena utvrda
omogućila je razvoj vrsta kakvih nema nigdje drugdje na Zemlji.
Ogrličasti legvan
nedavno otkriven i dosad nikad snimljen.
Dugački prsti i kandže olakšavaju mu penjanje po liticama.
Šuma koja okružuje vrhunce štiti rijeka bića
koja žive samo u Tsingyju.
Uključujući žitelja parka kojeg je najteže vidjeti.
Deckenovu sifaku.
Mnogim je ugroženim lemurima ovaj park dom.
Kao većina primata, vrijeme provode u okrilju stabala.
Ova mala skupina
ima novu odgovornost.
Ima samo osam tjedana
i ubrzo će ispitati njegovu snagu.
Stoga ga majka potiče.
Ohrabruje ga da siđe s nje…
i istražuje novi svijet.
Penjanje i skakanje
najbolja je vježba za život u parku.
S vremenom će moći skočiti do devet metara.
A dotad malim koracima.
Njemu možda ne smeta žestoka vrućina,
no ostali čuvaju snagu
odmarajući se u hladu.
Vrhunac je sušne sezone.
Sifake hranu i vodu uglavnom dobivaju iz lišća.
No prirodnih je bogatstava u njihovu dijelu prašume sve manje.
Jedina je svježa hrana u malim sjenovitim utočištima
razasutim među vrhuncima.
Ženke odlučuju
da je vrijeme za pokret.
Labirint nazubljenih
i oštrih stupova nalazi se između njih i preživljavanja.
A ispod su goleme provalije.
Mladunče se svom snagom mora držati za mamu.
Zbog njegove težine svaki njezin pokret mora biti krajnje precizan.
I najmanja pogreška
može biti kobna.
To je labirint,
no znaju tajni prolaz.
Jednoga dana
i on će naučiti.
Ali zasad se samo mora držati,
čvrsto.
Iskusni lovci oblijeću krš.
Ne smiju se dugo zadržavati ovdje.
Mama upreže svu snagu…
i sve je bliže sigurnosti…
dok napokon
ne dospiju do utočišta skrivena među stijenama,
prepuna sočna lišća.
Epsko i iscrpljujuće putovanje.
Koje će ponavljati više puta
u idućim godinama.
Što je park izoliraniji,
to su njegovi stanovnici neobičniji,
a njihovo ponašanje čudnije.
Zbog čega otoke treba dodatno štititi.
Poput ovoga na jugu Japana.
Ovdje je nacionalni park Jakušima i drevna prašuma.
Mahovina prekriva tlo.
Stabla smokve i banjana
isprepliću korijenje krajobrazom.
Golemi japanski cedrovi,
neki stariji i od tisuće godina, nadvijaju se visoko iznad.
Izolacija je oblikovala bića koja ovdje žive.
Mnoga koja žive na otocima manja su od kopnenih rođaka.
Ovaj jelen sika
visok je samo 90 centimetara.
Uvelo ga lišće zasiti,
iako nije najukusnije.
A i nema šećera koji voli.
Da barem može dosegnuti plodove i bobice na visini.
Ali ima i palih plodova u Jakušimi.
Ako ih znate naći.
Japanski makaki.
Tu je ekipu tražio.
Sad samo mora strpljivo čekati.
A makaki su put
do najslađe hrane u šumi.
Kažu da onaj tko čeka, dočeka.
Svi jeleni znaju da ti majmuni
jedu neuredno.
Hrana koja im ispada prepuna je šećera.
Ali ipak je nema napretek.
Jeleni planduju dok mogu.
No smeteni mužjak postaje
savršena igračka.
I ispada da besplatni ručak ne postoji.
Kako bi se dosita najeo,
jelen mora provozati majmuna.
Saveznike treba držati uz sebe.
Ali ovo je nesumnjivo posljednja postaja.
Naši nacionalni parkovi nisu samo utočište i izvor hrane za faunu.
I još učimo o stvarnim prednostima zaštite divljine.
Godine 1872.
Yellowstone na zapadu SAD-a
postao je prvi nacionalni park na svijetu.
Osamsto tisuća hektara divljine na Stjenjaku.
Geološki aktivne
i spektakularne.
Ovdje je najgušća fauna
u SAD-u, izuzev Aljaske i Havaja.
Jedna od najboljih američkih ideja.
Osnovan je radi dobrobiti i užitka ljudi.
I uspjelo je te potaknulo globalni pokret.
Danas je oko 15 % kopna
i gotovo 8 % oceana zaštićeno.
Većina za moga života.
Shvatili smo istinsku vrijednost ovih posljednjih divljina
i da sve što se događa u našim parkovima utječe na sve nas.
Primjerice, prašume.
U njima živi više od pola sveg života na kopnu.
Ako niste sigurni zašto je važno zaštititi tu bioraznolikost,
razmislite o ovome: četvrtina svih naših lijekova
potječe iz prašuma.
Još otkrivamo nova medicinska otkrića
skrivena naočigled.
U nacionalnom parku Manuel Antonio na Kostariki
čak nas i poznata lica mogu iznenaditi.
Troprsti ljenjivac uživa na suncu.
S najsporijim metabolizmom među sisavcima
ne smije tratiti energiju.
Ali gladan je.
Nesreću, ne mora daleko.
Ako probavljanje lista može trajati i cijeli mjesec,
bolje da nađete onaj pravi.
Ima problema s vidom, kao i svi ljenivci.
Stoga najbolje traži njuhom.
Preskače staro.
Dok ne nađe savršeno.
Ali večera će morati pričekati.
Kiša ga hladi.
Za razliku od majmuna,
ne može se ugrijati brzim kretanjem.
Ali prašuma mu je savršena ležaljka za sunčanje
s koje može izvesti zanimljiv trik.
Promijeni boju i postane jarkozelen.
To su alge koje rastu samo na ljenivcima
i koje mu daju jedinstvenu boju.
A to nije sve.
U njegovu krznu živi cijelo mikrokraljevstvo.
Ovdje je najmanje 80 vrsta našlo dom.
Uključujući i moljce
koji život kao odrasle jedinke provedu
na nježnu domaćinu.
Savršen spoj debelog i vlažnog krzna koje grije sunce
osigurava bujanje malog svijeta u njegovu krznu.
Zato znanstvenici smatraju da od ovoga ljenivca
svi mi možemo imati koristi.
On je poput male farmaceutske tvrtke.
Gljivice u njegovu krznu proizvode kemikalije
koje mogu pomoći u borbi protiv raka, malarije
i supervirusa otpornih na antibiotike.
Ako zaštitimo njega i njegovu prašumu,
ovaj pospani ljenivac mogao bi nas sve spasiti.
Kako bismo zaštitili parkove i njihove stanovnike,
moramo zaštititi i zdravlje kopna i vode izvan njihovih granica.
Jer svaka zaštićena divljina,
koliko god udaljena bila,
povezana je s vanjskim svijetom…
kretanjem vjetra,
vode
i faune.
Iznad australske sjeverne obale
četvrt milijuna dugonogih gusaka leti zajedno
prema nacionalnom parku Kakadu.
Krajobrazu prepunom močvara, rijeka i poplavnih rukavaca,
gdje vodene mijene određuju sudbinu svih bića.
Tijekom suše
guske se prejedaju vodenim kestenjem iz blatnih plićaka.
Ali sreća jedne životinje može ugroziti drugu.
Morski krokodili,
najveći gmazovi na svijetu.
Sušna je sezona opasno razdoblje za ove grabljivce.
Mužjak dugačak četiri i pol metra mora prijeći suparnikov teritorij
kako bi ušao u dublju vodu.
Ali kocka se isplati.
Krokodili koji se ne pomaknu na vrijeme riskiraju smrt
u blatu koje se suši.
No on dospijeva do riječnoga sustava koji povezuje Kakadu s morem.
Sad se njegova misija ubrzava.
Zaobilazi uobičajen plijen.
Na njegovu odredištu ima boljih opcija.
Cahillov prijelaz,
cesta koja poplavljuje samo za najvećih plima tijekom godine.
Savršeno je pogodio trenutak.
Kako vodostaj rijeke raste,
cipal koji pliva iz mora
koristi jedinu priliku za prijelaz
i uzvodan nastavak putovanja do mrjestilišta.
A krokodili to znaju,
zbog čega je ovo možda najveće okupljanje morskih krokodila na Zemlji.
Ali voda je toliko uzburkana
da uopće ne vidi ribu.
Stoga ispruži udove
i uperi prste.
Njegove su krljušti pune senzora osjetljivih na dodir.
Kad se tako raširi, može bolje odrediti kretanje plijena.
Zbog instinkta se cipal ne vraća.
Ovi drevni grabljivci imaju najsnažniji ugriz u životinjskome carstvu.
A zatim, samo sat nakon plime…
gotovo je.
Vraća se samotnu životu,
uživatelj zaštite koju mu pruža park
i bogatstva koje mu donosi more izvan granica Kakadua.
Australski Veliki koraljni greben.
Ovdje su 2400 km koralja, atola i otoka.
Najveći sustav koraljnih grebena na svijetu.
Većina je zaštićena kao morski park.
Ispod površine
eksplozija života i raznolikosti.
Užurban podvodni velegrad.
Koralji čine samo 1 % oceana,
no u njima živi gotovo četvrtina sveg morskog života.
Veliki koraljni greben toliko je poseban
da čak i najmanja mjesta igraju golemu ulogu.
Otok Raine dugačak je samo 800 m.
Malen potez pijeska u nepreglednu oceanu.
Taj je park slamka spasa za 90 %
ugroženih zelenih želvi toga područja.
Svako ljeto tisuće njih prevaljuju goleme udaljenosti preko Pacifika
da dođu do ovog otočića…
najvećega gnjezdilišta zelene želve na svijetu.
Svake sezone ovdje izlegu do milijun jaja u pijesak…
kao što čine već tisuću godina.
No naš se svijet brzo mijenja.
Danas sve brže klimatske promjene
imaju razoran učinak.
Spol mladunca određuje temperatura u gnijezdu.
Zbog toplijega pijeska iz 99 % jaja ovdje se izlegu
ženke.
A to nije sve.
Kako se planet zagrijava, a mora rastu,
voda može poplaviti gnjezdilišta i jaja.
Veliki dijelovi plaže nekoliko su centimetara iznad mora,
pa je otok Raine uistinu ugrožen.
Kažu da smo mi prva generacija
koja osjeća posljedice globalnog zatopljenja.
I posljednja koja još može nešto poduzeti.
Naše parkove, poput ostatka planeta,
sad ugrožavaju ekstremno vrijeme,
sve veće onečišćenje
te gubitak bioraznolikosti i staništa.
A nešto od toga rezultat je naših svakodnevnih odluka.
Ugrožavamo vlastitu dobrobit…
ali i onu budućih naraštaja.
No nismo posve nemoćni.
Možemo sve promijeniti.
Ako odmah djelujemo.
Na nekim zaštićenim mjestima već jesmo.
U srcu Afrike, Nacionalni park Vulkani u Ruandi.
Nakon što je genocid devastirao zemlju,
ova se mala nacija obnavlja.
I kako se Ruanda oporavljala,
očuvanje je postalo prioritet.
Obrađuju bogato vulkansko tlo sve do neprimjetnog kamenog zida.
Iza te granice
nalazi se jedna od dviju preostalih populacija ugroženih planinskih gorila.
Obitelj uživa u pogodnostima bambusa.
U ovoj je skupini devet ženki,
uključujući i ovu majku s njezinim mladunčetom,
najmlađim gorilom u parku.
Ima samo tri tjedna i jedva može podići glavu.
Za nekoliko mjeseci vlada Ruande
nadjenut će joj ime u svečanosti
koja slavi dolazak svakog novoga gorile.
Ona i njezino sedmero braće i sestara dio su porasta
zbog kojeg se udvostručio broj planinskih gorila.
Dok njihov otac, Mirambo,
malo drijema,
njegov trogodišnji sin Paradiso
budno nadzire obitelj.
Čini se da želi zadiviti tatu…
i ima sve odlike budućega vođe.
Ali treba ga još odgajati.
Nacionalni park Vulkani raj je za gorile,
ali nije oduvijek tako.
Prije samo 40 godina patili su zbog krivolova i uništavanja staništa.
No zbog napora da se zaštite gorile,
danas su Mirambo i njegova obitelj sigurni.
Čak i kad napuste zaštitu svoje šume.
Pozorno prelaze zid parka.
I drugi napuštaju park u potrazi za slasticama.
Rijetki zlatni zamorci koji žive samo na ovim planinama
dolaze po krumpir.
Ali nitko ih ne dira.
A ni ratari nisu na gubitku.
Plaćaju im odštetu,
a zaradu od turizma ulažu u lokalne zajednice.
Što znači da ljudi mogu živjeti održivo u skladu s prirodom.
A planiraju i povećati park.
Kako bi, kad Paradiso zavlada ovim područjem,
njegova sigurnost, kao i budućnost vrste, bila osigurana.
Aktivno očuvanje odgovorno je za zaštitu
mnogobrojnih parkova svijeta te njihovih stanovnika.
U Yellowstoneu to uključuje vrste
koje su ključne za državni identitet.
Samo prije stotine godina
američki bizoni bili su pred izumiranjem.
Danas, pod okriljem stabala,
mladunče bizona mlado tek nekoliko minuta.
Ubrzo će biti dovoljno snažno da istražuje svoj svijet
i nađe društvo za igru.
Otprilike pet tisuća bizona sada živi u Yellowstoneu
te su ključna atrakcija za milijune posjetitelja
koji svake godine dolaze u park.
Osjećaj kad sam prvi put vidio bizona
nikad neću zaboraviti.
Ovdje sam kao dijete
prvi put istinski počeo shvaćati svoje mjesto u prirodi.
Da sam dio nečeg mnogo većeg od sebe samoga.
Volio bih da svi imaju priliku posjetiti nacionalni park.
Da iskuse radost i čuda prirode.
Da shvate da je svatko od nas dio tog dragocjenog svijeta.
Svakim svojim dahom.
Svakom čašom vode.
Toliko naših medicinskih i znanstvenih otkrića.
Tkivo divljine s našim je životima povezano na brojne načine.
Stoga je mi moramo zaštititi,
brinuti se o njoj
i predati ova divlja prostranstva idućemu naraštaju.
Pridružite mi se dok istražujemo čuda i tajne
nekih od najveličanstvenijih nacionalnih parkova na planetu.
Prijevod titlova: Željko Radić