- Tak. - Nej!
- Ja, det er skæbnen. - Tillykke.
Skål.
- Det skal være på Hartley, ikke? - Jo.
Vi har ikke besluttet noget endnu.
- I det mindste forlovelsesfesten? - Hvad?
Mor, skræm hende ikke for meget.
Familien kan være lidt intens.
Apropos intens. Tante Ellen sendte mig en besked. Se her.
- Lad os se. -Åh nej.
Hun er skøn.
Ikke rigtig. Se her.
Jeg er så glad.
Jeg glæder mig til at give dig et stort knus.
Undskyld mig.
- Den vender rigtigt. - Flotte botoxlæber.
Måske kan vi mødes i London næste gang.
Ja, hun har fået lavet lidt. For meget i overlæben.
- Har hun fået lavet lidt? - Ja.
- Har hun? - Nej.
Det ses ikke.
Anna. Hvad laver du...
Det i Paris var en engangsaffære.
Overholder vi ikke reglerne, er det slut.
- Jeg må sige... - Vent.
Jeg beder dig.
Der findes ingen version kun med dig.
Eller kun ham?
Jeg elsker alt, hvad vi har.
Jeg vil ikke miste det.
Kan du styre dig selv?
Ja.
Godt.
Vent.
Jeg har fået beskeder.
Jeg ved ikke, hvem de er fra, men de ved det.
Om os.
Jeg har ikke svaret.
JEG VED, HVAD DU LAVER. STOP NU. PERVERSE STODDER.
Hvornår begyndte det?
Den aften, Jay friede.
Anna.
Jeg klarer det.
Hold øje med mig.
Hvis jeg rører mit hår,
tænker jeg på, hvad vi vil gøre, næste gang vi er sammen.
Hvornår?
Snart.
Kan vi stoppe ved Bexley Avenue? Det er ikke så langt.
Anna?
En ven.
Jeg vil gerne se hende. Fortælle hende de gode nyheder.
Virkelig?
Hvem?
En barndomsven.
Peggy.
Du har ikke nævnt hende.
Jeg vil gerne møde hende.
Ikke i aften.
Hvad sker der?
- Hold op med at skrive til ham. - Hvad?
- Det hjælper ikke. - Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Du har skrevet til William, truet med at sladre til hans kone.
Pis.
Ja.
- Nogen ved det. - Du ved det.
Hvorfor ville jeg gøre det?
Jeg har aldrig blandet mig i dit kærlighedsliv.
Hvem er det så?
Jay friede.
Hvad sagde du?
Ja.
Det er ham, ikke?
- Jeg går. - Jeg vil møde ham.
- Hej. - Det er Jay.
Kom op.
Jeg vil bare sige hej.
Øverste etage.
Hej.
- Du må være den mystiske Peggy. - Ja.
Nu forstår jeg.
Hvad?
Hvorfor jeg gifter mig med dig.
Undskyld, du kom helt herop. Jeg var på vej ned.
Vi må afsted.
Det er en skam.
- Rart at møde dig. - I lige måde.
Jeg kom op for at møde din ven.
Jeg elsker dig, og vi skal giftes, og folk i dit liv skal være i mit.
Anna!
Jeg har ikke mødt din mor.
Det kommer du til. Det lover jeg.
Til forlovelsesfesten.
Godt.
Ja?
Jeg ved, du ikke kan tale, men bør jeg være bekymret?
Du har lavet nogle dumme ting før, og det føles bare...
- Jeg har det fint. - Jeg forstår det ikke.
Hvad prøver du at opnå?
Jeg har styr på det.
Har din mor mødt Jay?
- Nej. - Så kommer jeg til forlovelsesfesten.
Du får brug for mig.
Godnat, Peggy.
- Det er ikke Peggy. - Hvad hvis Ingrid hører det?
- Ved du, hvem det er? - Jeg har været så forsigtig.
Har du talt med nogen?
Jeg har en kollega. Jeg tror ikke, hun kan lide mig.
Hun har måske hørt om os, men jeg tror ikke, det er hende.
- Inviter hende til forlovelsesfesten. - Hvad?
- Giv mig din telefon. - Vent, nej.
Hvad laver du?
UKENDT: AFSLUT DET. SES TIL FESTEN.
JEG SKJULER INTET.
Jeg overlever.
- Tillykke. - Har I mødt Anna?
Rart at møde dig. Joan.
Tak.
Drik mod til dig. De er nogle vilde bæster.
Det er jeg også.
- Jay. - Hej.
Hvem inviterede dig?
- Tillykke. - Tak.
Tillykke.
Tak.
Jays forlovede? Jeg hedder Nadia.
Tak, fordi du tog den lange tur.
- William og jeg har arbejdet sammen længe. - Kender I hinanden godt?
Jeg har stor respekt for William.
- Han er en af de bedste. - Det var ikke det, jeg mente.
Okay.
Jeg føler ikke, at jeg kender ham endnu.
- Du er ikke alene. - Du er her.
Måske begynder han at åbne op.
Det skal du ikke regne med.
Dejligt at møde dig.
Værsgo.
- Du kom. - Selvfølgelig.
Det er ikke Nadia.
Er du sikker?
Hun har sine meninger om dig, men hun kender ikke til os. Tro mig.
Jeg fik en mere.
Hvad stod der?
"Jeg siger det til hende."
Tak.
Tag dig sammen.
Du kom.
Selvfølgelig.
Det er min mor, Elizabeth.
- Jays far? - Tak, fordi du kom.
Det er dejligt at møde jer.
Jeg ved ikke med dig, men jeg synes, det virker ret hemmelighedsfuldt.
Hvor er din mystiske forlovede?
Jay, mød Elizabeth. Mor, det er Jay.
En fornøjelse. Det er dejligt at møde dig.
Anna, hvorfor sagde du det ikke?
Hvad?
Det er vel ikke en stærk lighed. Bare...
Du ligner min afdøde søn, Aston.
- Annas bror. - Nej.
- Hans øjne... - Mor!
Det er så upassende. Det gør du ikke. Mor!
Det er bare...
Det er bare et indtryk. Du er meget flot.
Tak. Tror jeg nok.
Mor! Du skal møde min mor nu.
Det er Elizabeth.
Åh, Elizabeth.
Jeg har øje på hende.
UKENDT
DU HAR INDTIL SLUTNINGEN AF TALEN
VIDERESEND
VIDERESENDT: DU HAR INDTIL SLUTNINGEN AF TALEN
Må jeg få en?
Ryger du?
Nej.
Jeg er ked af det, men vil du hade mig, hvis jeg smutter efter fyrværkeriet?
Tag mig med.
Er du okay?
Nej.
Undskyld.
Hvad sker der?
Kelly droppede mig.
I går.
Det gør mig ondt.
Jeg tror, der er en anden.
Jeg vil ikke ødelægge festen. Det er din aften.
Det er din mors aften.
Min bror elsker dig virkelig.
Det er så sjældent.
Hvor er Anna?
Og hvor er Sally? Kom nu.
Hvor er Sally?
Må jeg få jeres opmærksomhed? Jeg vil bare sige et par ord.
- Hvor er Anna? - Anna, kom.
Far!
Tak, fordi I kom. I ser godt ud.
I må nøjes mig. Min mand gemmer sin tale brylluppet.
Det her er ikke fint nok til ham. Han skal være hovedattraktionen.
Han er slet ikke sjov.
Nej, men vi er her for at tale om ægteskab, ikke?
- Jay og Anna. - Nu sker det.
Som vi ved, handler ægteskab om tillid.
Og...
Jeg har en tilståelse, William.
Jeg har udspioneret dig.
Jeg tog hen til dit arbejde, og du var der ikke.
Og søde Nadia lod mig vente på dit kontor.
Men du dukkede ikke op.
Hvad gør en hustru, når hun er alene på sin mands kontor?
Hun snager.
Og det jeg fandt...
Jeg fandt et sæt gamle pasbilleder
af William og mig i vores unge dage.
Vi fandt en fotoautomat og sagde:
"Når vi er gamle, og vi har børn og hus,
ser vi på dem her
og husker
den kærlighed, vi følte dengang."
Jeg behøver ingen påmindelse,
for det faktum, at du stadig har dem, viser, at den stadig er der.
Hvilket får mig til at sige,
til Jay og Anna,
hvis I nærer og beskytter jeres kærlighed,
holder den i mange år.
William og jeg glæder os på jeres vegne.
Løft jeres glas og udbring en skål for Jay og Anna.
For Jay og Anna!
Nyd fyrværkeriet.
- Bare den ikke var for sentimental. - Den var skøn.
- Må jeg? - Det klarer det. Tak, Elizabeth.
Du må være mere forsigtig.
Hvad sagde du?
Jeg så ham kigge på dig.
- Mor. - Det er forkert, ikke?
Sig, der ikke er noget.
Lad det ligge.
Selvfølgelig, skat.
Du har sikkert styr på alting.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig, Anna.
Mor har ikke skræmt dig, vel?
Åh nej.
Jeg
lærer at elske spørgsmålene.
Du kan fortælle mig om ham.
Jeg har aldrig følt mig så tæt på nogen, før jeg mødte dig.
De bluffede.
Vil du ikke vide, hvem det var?
Nej.
Det, din mor sagde om Jay.
Er det sandt?
Jeg kan ikke klare,
hvis du har mere brug for ham, end du har brug for mig.
Selv hvis han ligner Aston, ender det der.
Han ligner ham ikke.
Han er ikke ond. Han behøver ikke eje mig.
Hvad gjorde Aston ved dig?
Hvad skete den aften, han døde?
Jeg sagde nej til ham.
Han kom ind i min seng.
Jeg sagde nej, og...
...han skadede sig selv.
Stop. Stop det.
Hav ikke ondt af mig.
Skad mig.
Tak.
Hvad siger du?
Du ligner en brudepige.
Det lykkedes.
Hvad er der galt?
Jeg ved ikke, hvem jeg ellers skal tale med.
Hvad er der?
Det er far.
Han har vist en affære.
Jeg har sendt sms'er.
Det lyder dumt, men jeg ville have ham til at ende den.
Jeg måtte stoppe.
Efter vores snak kunne jeg ikke ødelægge mine forældres ægteskab.
Er du sikker?
Jeg fandt noget.
Se.
Hvor fandt du den?
Han kom tilbage fra Bruxelles. Jeg lånte hans frakke.
Den lå i lommen.
Det er helt galt.
Hvad lavede han der? Det var ikke bare en arbejdsrejse.
Det var mig.
Håndskriften. Det er min.
Undskyld, hvis det lyder sygt, men det er mig. Det er...
Jeg skriver ting ned, så jeg kan bearbejde dem.
Hvorfor havde far den?
Han fandt den på Hartley, og...
han ville aflevere den til mig.
Jeg var rædselsslagen over, at han læste den, og nu har du læst den.
Undskyld.
Jeg troede...
Det, du har opdaget, ændrer ikke min kærlighed til Jay.
Du behøver ikke forklare.
Jeg er så flov.
Det skal du ikke være. For helvede.
Tak.
- Hvad med en drink? - Ja.
Jeg skal ud af den her kjole.
Sally havde den.
Hun sendte beskederne.
- Ved hun... - Nej.
Nej.
Hvorfor skulle du tage den?
Jeg er din.
Er du?
Du er på hver eneste side.
Hvad skrev du til i dag?
- Hej. - Hej.
Tak, fordi du vil se mig.
En fornøjelse. Vil du have en kop kaffe?
- Ja. - Godt.
Anna er ikke god til at mindes,
så min viden om hendes liv før mig er fuld af huller, hvilket er fint.
Men det gør det svært at skrive en tale om hende.
Ja. Vil du have nogle anekdoter?
Noget i den stil.
Elsker hun mig?
Det...
Det er noget, kun Anna kan svare på.
- Jeg skulle ikke have spurgt dig. - Nej, men...
Hør, Jay.
Anna bliver aldrig almindelig.
Det er nok derfor, du elsker hende.
Men det betyder...
Det betyder, at jeres forhold,
hendes kærlighed til dig, heller ikke er det.
Det er forståeligt, hvis du...
Hvis du ikke kan acceptere det.
I så fald kan du stadig gå.
Men hvis du vil være sammen med Anna,
vil giftes med hende,
så tro mig,
lad hende have sine hemmeligheder.
Hvad skal du i aften?
Ikke meget.
Virkelig?
Det vedkommer ikke dig.
Hvad mener du?
Jeg laver sjov.
Hvad er der?
Undskyld. Der er ikke noget. Jeg har det fint.
Du betyder alt for mig.
Jeg har aldrig elsket nogen før.
Det skal du vide.
Jeg elsker også dig.
Nyd din polterabend. Hvis de lader dig.
Her er han. Shots til den heldige mand!
- Ja. - Ja. Sådan.
Ned med dem. Sådan.
Et mere.
Han er en heldig mand.
Jay!
Far!
Du kom.
- Kom og få en drink. - Hvordan går det?
- Shot, William? - Nej.
Det er din søns polterabend.
- Du er nødt til det. - Er jeg?
Ja. Kom nu.
Godt.
Har du nogen visdomsord til ham?
Et par tips til bryllupsrejsen?
Der er ingen, der har brug for min mening.
- Han rødmer! - Rødmer jeg?
- Ja. - Drenge.
Jay og Anna.
For Jay og Anna!
- Jeg skal nok betale. - Tak.
Morer du dig?
- Jeg er ærlig talt lidt nervøs. - Selvfølgelig. Det er en stor ting.
Er du i tvivl?
Det er bare...
Anna holder altid noget tilbage.
Hun er kompliceret.
Fortsæt.
Hun troede ikke, jeg kunne klare det.
Og kan du?
Det tror jeg.
Ægteskab bliver ikke let.
Anna vil udfordre dig på måder, du ikke er forberedt på.
Hvad taler du om?
- Du skal bare være lykkelig. - Du bekymrer mig.
- Hvad sker der? - Intet.
Det er bare en stor ting for mig.
At se min søn begynde næste fase af sit liv.
- Jeg gør det galt, ikke? - Nej.
Det er nok mig. Jeg kæmper bare for at forstå.
Du ved...
...ingen af os ved, hvad der vil ske.
Måske skal vi bare lære at elske spørgsmålene.
Hvor har du hørt det?
Det er fra et digt, ikke?
Jeg går. Mor dig. Sig farvel til drengene.
Tekster af: Maiken Waldorff