Jeg underkaster mig.
Det, du sagde,
om underkastelse.
Mente du det?
Ja.
Hent et glas vin til mig.
Reglerne er som følger.
Jeg siger hvornår.
Du kommer ikke bare.
Intet sker uden for dette rum uden min tilladelse.
Jeg vælger at underkaste mig.
Forstår du det?
Jeg giver dig din magt.
Hvis du accepterer det,
så kan vi være dem, vi vil være, i dette rum.
Knæl,
og jeg giver mig til dig.
Undskyld.
Hvad er der i den?
Mine tanker, drømme.
Uforglemmelige øjeblikke.
Må jeg læse den?
Nej.
Ikke endnu.
Lader du Jay læse den?
Hvornår skal du møde Anna?
Om en time.
Jeg går i bad og tager til stationen.
Du mener det vist alvorligt.
Ja. Jeg glæder mig til turen til Paris. Det er en stor ting for os.
Ja.
Okay. Vi ses.
Kom så. Afsted.
Hej.
En anden at præsentere dig for.
- James. - Hej.
Vores nye rådgiver på pædiatriområdet, min svigersøn, William.
En fornøjelse.
Han bliver fantastisk, fordi han stiller afdelingen til ansvar.
Et øjeblik.
KL. 18. MIN LEJLIGHED.
Undskyld. Nødsituation på hospitalet.
KOM IKKE
Jeg er Annas ven.
Hun sagde ikke, hun ventede nogen.
Undskyld.
- Hvem er du? - Peggy.
Det er min lejlighed.
- Jeg henter Anna. - Nej, det...
Anna, din ven er her. Han ville sige hej. Er det ikke dejligt?
Du har travlt.
Jeg åbner en flaske vin. Vil du have et glas?
Du skulle ikke komme.
Jeg har lige fået din sms.
Hvem er hun?
Hun er en gammel ven. Hun bor her kun, når hun er i byen.
Jeg passer stedet for hende.
Hvad hvis hun...
Du sagde ikke, hvem du er.
- Nej. - Så er der ingen grund til bekymring.
Der sker noget mellem os.
Jeg tror ikke, du har en affære.
Det er ikke
en affære.
Er vi okay?
Det har bare været
et par travle uger.
Det ved jeg.
Jay tager Anna med til Paris.
Hvad med at vi laver noget?
Jeg kan booke et sted langs kysten.
Det lyder godt.
- Måske når alt er... - Mindre hektisk?
Jeg ved det.
Hvem er du?
Lad mig læse dagbogen.
Gør dig fortjent til det.
Det er os.
Sidste gang vi var sammen.
Skriver du også om Jay?
Hvorfor skal du vide det?
Jeg
prøver bare at forstå,
hvad vi har.
Og hvad du har med ham.
Ved han, at du kommer her?
Han ved, han ikke skal stille spørgsmål.
Og hvis han opdager sandheden?
Der er mange andre sandheder.
Han lader mig have mine hemmeligheder.
Og hvis du tager fejl?
Lad det ligge.
Vi har hinanden.
Lad alle andre i mit liv være.
Han har så meget af dig.
Jeg vil have mere.
Jeg har så mange spørgsmål.
Så må du lære at elske spørgsmålene.
Hvad har du brug for?
Jeg har brug for
noget.
Noget han ikke ved.
Okay.
Jeg havde en bror.
Aston.
Han begik selvmord.
Ingen vidste hvorfor.
Jeg siger det, hvis du vil.
Han var forelsket i mig.
Hvad?
Han var forgabt i mig.
Han gjorde det, fordi jeg afviste ham.
Han døde på grund af mig.
- Det er jeg ked af at høre. - Det skal du ikke være.
Er det nok?
Ved Jay det ikke?
Kun at Aston døde.
Tak.
Ændrer det noget at vide det?
Nej.
Måske burde det.
For sårede mennesker er farlige.
De ved, de kan overleve.
Sally.
Er du okay?
Ja, jeg var bare
fortabt i musikken.
Siden hvornår lytter du til musik?
Jeg tror, han gør noget dumt i Paris.
- Undskyld? - Jay.
Det overrasker mig ikke, hvis han frier.
Nej. Det er for tidligt, ikke?
Han er forelsket.
Besat.
Hvem er hun? Vi kender hende knap nok.
- Måske foretrækker hun det. - Hvorfor?
Folk har ret til privatliv.
Du er også fuldstændig besat af hende.
Er du ikke?
Jeg har ikke tænkt så meget på hende.
Måske burde du.
Vores søn er forelsket.
Hun kan blive en del af vores liv for evigt.
Hvor bor de?
Anna valgte stedet. Hôtel Dumas.
Kan du komme tidligt til Hartley?
Nej, desværre ikke.
Jeg skal måske til Bruxelles på torsdag.
Åh nej.
Undskyld. Det er en konference om europæisk sundhedspolitik.
Jeg håbede på en stille weekend.
Næste tog til Paris afgår om 20 minutter.
Gå til perron nummer tre.
Vil du have champagne, mademoiselle?
- Hvad? - Jeg har styr på Paris-klichéerne.
Jeg klager ikke.
De tror, jeg drikker alene.
Smart.
Noget vigtigt?
Nej.
Godaften. Fr. Barton, tak.
Hun bor vist på værelse nummer...
Ja. Nummer ti.
Jeg tager den.
Forlad hotellet. Gå hen til enden af gaden.
- Hvad var det? - Receptionen.
De spurgte, om vi var tilfredse.
- Kan jeg nå at barbere mig? - Selvfølgelig.
Faktisk...
Jeg går lige en tur imens.
- Jeg kan gå med dig. - Nej.
Tag dig god tid.
Ja. Vær ikke væk for længe.
Hvad fanden laver du?
Du brød reglerne.
Tænk ikke engang på at følge os.
Jeg troede, du for vild.
- Vi bør bestille bord. - Undskyld.
Jeg har migræne.
Jeg vidste ikke, du fik det.
Jeg får sjældne, men voldsomme anfald.
- Er du okay? - Ja.
- Jeg må bare lægge mig lidt. - Okay.
Undskyld.
Er du sikker på, der ikke er andet galt?
Lær at elske spørgsmålene, Jay.
Goddag. Taler du engelsk? Tak.
Selvfølgelig, monsieur. Hvad kan jeg hjælpe med?
Er værelse nummer ti ledigt?
Lad mig se, monsieur.
Værelse nummer ti.
Personlige ejendele må ikke efterlades uden opsyn.
Efterladt bagage bliver fjernet og kan blive ødelagt.
Gå bare.
Jeg er ikke godt selskab.
- Jeg vil ikke bare forlade dig. - Jeg vil bare gerne hjem.
Okay. Ring, hvis du har brug for mig.
Farvel.
Pas på dig selv. Tak.
Mor?
PEGGY: ER DU TILBAGE?
Tak.
Skål.
- Skal vi danse? - Ja.
Kom nu.
Hvorfor kom du så tidligt tilbage?
Pis. Kvajede Jay sig?
Nej. Han var perfekt.
Hvad gjorde du så?
- Husker du William? - Den gifte mand.
Han dukkede op ved hotellet.
Du er til fare for omgivelserne.
Han er ikke kun en gift mand.
Han er Jays far.
Anna, hvad sker der?
- Jeg mener... - Jeg har ikke brug for din accept.
- Familien kunne opdage det. - Nej.
- Hvordan kan du være så sikker? - Ingen ved det.
Det passer ikke. Nu ved jeg det, ikke?
Anna, undskyld. Anna...
Anna Barton?
Ja.
JEG LÆRER AT ELSKE SPØRGSMÅLENE. JAY X
Smilede du?
Tak.
Er du fri i aften? Jeg glemte at sige noget i Paris.
Noget brænder på. Jeg kan lugte det.
Det sker, når du kommer tidligt.
Gå videre.
- Jeg stoler ikke på dig. - Det skal du.
- Der er et bord. - Det ved jeg.
Godt. Føl dig frem.
Sådan.
Hold øjnene lukkede. Det vil ligne Versailles.
Højre fod, venstre fod.
Hvorfor? Hvad sker der?
Du får se.
Her er en øl.
- Tak. - Velbekomme.
Ikke kigge.
Var konferencen turen værd?
Ja. Det var godt, jeg tog med.
Det kan være arbejde.
UKENDT: JEG VED, HVAD DU LAVER.
William?
STOP NU. PERVERSE STODDER.
William.
Hvad er der galt?
Jeg må lige ringe.
Hvad laver du?
Jeg må tale med dig.
- Det kan ikke fortsætte. - Nej Jeg...
Efter det, du gjorde i Paris,
skal du gøre noget for mig.
Ja?
Jeg tror, at Jay vil fri til mig.
Giv mig din tilladelse til at sige ja.
Du kender reglerne.
Sig, jeg skal sige ja.
William, hvad er mine instruktioner?
Hvorfor?
Jeg vil have ham.
Han er min normalitet.
Vi er som ethvert par.
Det er rigtigt.
Det er det, jeg vil, William.
Sig det.
Anna...
...når Jay frier til dig...
...skal du sige ja.
Vær glad, min skat.
Du får ikke mindre af mig, men mere.
Det håber jeg.
Meget mere. Mere og mere.
Hvad ville du fortælle mig?
Intet.
Én.
Er vi der nu?
- Skal jeg gå ned igen? - Ja.
Jeg kan hente min kokkehue.
Jeg er faktisk i Paris. Jeg kan se Eiffeltårnet.
Taler du fransk?
Jay...
Anna Barton,
der skete noget med mig, da vi mødtes.
Jeg har aldrig været så lykkelig før.
Vil du gifte dig med mig?
Ja.
- Ja? - Ja.
Vent. Jeg har faktisk en ring. Undskyld.
- Jeg gør det helt forkert. -Åh, Jay!
Den er smuk.
Tak.
William.
Har du det godt?
Ja.
Fint.
Tekster af: Maiken Waldorff