‎OBSESIE, DRAGOSTE, INVIDIE
‎Mă supun voinței tale.
‎Mai știi ce ai spus...
‎despre supunere?
‎Ai vorbit serios?
‎Da.
‎Aș vrea un pahar de vin.
‎Uite care sunt regulile!
‎Aștepți să te chem eu.
‎Nu vii neinvitat. Și, în exterior, ‎nimic nu se întâmplă fără acordul meu.
‎E alegerea mea să mă supun.
‎Ai înțeles?
‎Eu îți dau puterea asta.
‎Dacă accepți,
‎în camera asta, ‎putem fi oricine vrem să fim.
‎Îngenunchează
‎și voi fi a ta!
‎Scuze.
‎Ce e înăuntru?
‎Gândurile, visele mele.
‎Clipe pe care nu vreau să le uit.
‎Pot să-l citesc?
‎Nu.
‎Nu încă.
‎Pe Jay îl lași să-l citească?
‎Când pleci să te vezi cu Anna?
‎Cam într-o oră.
‎Fac un duș, apoi mă duc la gară.
‎Relația a devenit serioasă?
‎Categoric.
‎Abia aștept s-o duc la Paris.
‎E un pas important.
‎Da.
‎Bine. Pa!
‎Hai, băiete! Să mergem!
‎Salut!
‎Vreau să-ți mai prezint pe cineva.
‎Pe James.
‎- Salut, James! ‎- Bună seara.
‎Noul nostru șef la pediatrie, ‎ginerele meu, William.
‎Încântată.
‎Se va pricepe de minune ‎să responsabilizeze departamentul.
‎O clipă, vă rog.
‎ORA 18:00. APARTAMENTUL MEU
‎Scuze, Edward. Am o urgență la spital.
‎NU VENI!
‎Sunt un amic al Annei.
‎Nu mi-a zis că așteaptă pe cineva.
‎Scuze.
‎- Cine ești? ‎- Peggy.
‎E apartamentul meu.
‎- O s-o chem pe Anna. ‎- Nu, nu te...
‎Anna, amicul tău e aici. ‎Voia să te salute.
‎Frumos, nu?
‎Văd că ești ocupată.
‎O să deschid o sticlă de vin. ‎Stai la un pahar, nu?
‎Ți-am spus să nu vii.
‎Abia am primit mesajul tău.
‎Ea cine e?
‎E o prietenă veche.
‎Stă aici doar când e în oraș.
‎Mai dau pe aici din când în când.
‎Dacă ea...
‎Nu i-ai spus cine ești.
‎Sigur că nu.
‎Atunci, nu-i nicio problemă.
‎Cred că se întâmplă ceva cu noi.
‎Mi-e greu să cred că ai o aventură.
‎Nu e...
‎o aventură.
‎Avem probleme?
‎Nu, doar că au fost...
‎câteva săptămâni grele, știi?
‎Știu.
‎Jay o duce pe Anna la Paris.
‎Hai să facem și noi ceva plăcut!
‎Am putea merge undeva pe coastă.
‎Sună bine.
‎- Poate când lucrurile... ‎- Se mai liniștesc?
‎Da, știu.
‎Cine ești?
‎Lasă-mă să citesc jurnalul!
‎Câștigă dreptul ăsta!
‎Ai scris despre noi.
‎Despre ultima întâlnire.
‎Scrii și despre Jay?
‎De ce trebuie să știi asta?
‎Încerc doar...
‎să înțeleg...
‎ce e între noi.
‎Și ce e între voi.
‎Știe că vii aici?
‎Știe să nu pună întrebări.
‎Dacă ar afla adevărul?
‎Sunt atâtea alte adevăruri.
‎Mă lasă să am secretele mele.
‎Și dacă te înșeli?
‎Las-o baltă!
‎Ne avem unul pe altul.
‎Lasă-i în pace pe ceilalți!
‎Lui îi dăruiești atâtea.
‎Vreau mai mult.
‎Am atâtea întrebări.
‎Atunci, va trebui ‎să înveți să iubești întrebările.
‎De ce ai nevoie?
‎Am nevoie...
‎de ceva.
‎Ceva ce el nu știe.
‎Bine.
‎Am avut un frate.
‎Aston.
‎S-a sinucis.
‎Atunci, nimeni n-a știut de ce.
‎Dar îți spun, dacă vrei.
‎Era îndrăgostit de mine.
‎Poftim?
‎Era îndrăgostit.
‎S-a sinucis fiindcă l-am respins.
‎S-a sinucis din cauza mea.
‎Îmi pare nespus de rău.
‎Să nu-ți pară!
‎E suficient?
‎Jay nu știe asta?
‎Doar că Aston a murit.
‎Mulțumesc.
‎Schimbă ceva faptul că știi asta?
‎Nu.
‎Poate ar trebui.
‎Fiindcă oamenii traumatizați ‎sunt periculoși.
‎Ei știu că pot supraviețui.
‎Sally.
‎Ești bine?
‎Da, sunt doar...
‎absorbit de muzică.
‎De când asculți tu muzică?
‎Cred că va face o prostie la Paris.
‎- Poftim? ‎- Jay.
‎Nu m-ar surprinde s-o ceară de soție.
‎Nu cred. E prea curând pentru asta, nu?
‎E topit după ea.
‎Obsedat.
‎Și cine e femeia asta? Abia o cunoaștem.
‎- Poate așa își dorește ea. ‎- Dar de ce?
‎Fiindcă oamenii merită o viață privată.
‎Doamne, și tu ești total obsedată de ea.
‎Tu nu ești?
‎Nu m-am gândit prea mult la ea.
‎Poate ar trebui.
‎Fiul nostru e îndrăgostit.
‎Ea ar putea fi în viața noastră pe veci.
‎Unde s-au cazat?
‎Într-un loc ales de Anna.
‎Hôtel Dumas.
‎Poți veni mai devreme la Hartley?
‎Mă tem că nu.
‎S-ar putea să merg la Bruxelles joi.
‎Păcat!
‎Da, scuze. E o conferință ‎despre politicile europene de sănătate.
‎Speram să avem și noi o zi liniștită.
‎Următoarea cursă spre Paris va pleca ‎în 20 de minute.
‎Vă rugăm să mergeți la platforma trei.
‎Voulez-vous ‎să beți niște șampanie, ‎mademoiselle‎?
‎- Ce? ‎- Bifez toate clișeele legate de Paris.
‎Nu mă plâng.
‎Ei chiar cred ‎că o s-o beau de unul singur.
‎Isteț.
‎Ceva important?
‎Nu.
‎- Recepție, bună seara. ‎- Bună seara.
‎Cu doamna Barton, vă rog.
‎- O clipă. ‎- Cred că e în camera...
‎Numărul zece, cred.
‎Da, exact. Zece.
‎Răspund eu!
‎Pleacă din hotel!
‎Du-te la capătul străzii!
‎- Cine era? ‎- De la recepție.
‎Voiau să știe dacă ne place camera.
‎Am timp să mă rad?
‎Sigur că da.
‎De fapt,
‎cât faci asta, o să ies puțin la aer.
‎- Dacă aștepți, vin cu tine. ‎- Nu.
‎Nu te grăbi!
‎Sigur. Nu sta prea mult!
‎Ce dracu' faci?
‎Ai încălcat regulile!
‎Nici nu te gândi să ne urmărești!
‎Credeam că te-ai rătăcit.
‎- Dar mai prindem rezervarea. ‎- Scuze.
‎Cred că mă paște o migrenă.
‎Nu știam că suferi de migrene.
‎Nu foarte des, dar sunt groaznice.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Trebuie să mă întind puțin.
‎- Bine. ‎- Scuze.
‎Ești sigură că nu e altceva?
‎Învață să iubești întrebările, Jay!
‎Bună seara. Vorbiți engleză?
‎Desigur, domnule. ‎Cu ce vă pot ajuta?
‎Camera numărul zece e disponibilă, vă rog?
‎O clipă, domnule.
‎Camera numărul zece, dle.
‎Vă rugăm să vă supravegheați bagajele.
‎Bagajele nesupravegheate vor fi ridicate.
‎Du-te singur!
‎Nu sunt o companie plăcută.
‎Nu vreau să te las singură.
‎Trebuie să ajung acasă, atât.
‎Da. Bine.
‎Dacă e ceva, sună-mă!
‎Pa!
‎Numai bine! Mersi.
‎Mamă?
‎PEGGY ‎TE-AI ÎNTORS?
‎Mulțumesc.
‎Noroc!
‎- Dansăm? ‎- Da.
‎Hai!
‎De ce te-ai întors așa de repede?
‎Băga-mi-aș! Jay a dat-o în bară?
‎Nu. Nu, s-a purtat ireproșabil.
‎Atunci, ai făcut tu ceva, nu?
‎- Îl știi pe William? ‎- Tipul însurat.
‎A venit în fața hotelului.
‎Ești de-a dreptul periculoasă.
‎Problema e că nu e doar însurat.
‎E tatăl lui Jay.
‎Anna, ce e asta?
‎- Îmi pare... Eu doar... ‎- N-am nevoie de aprobare.
‎- Dacă află familia lor? ‎- Nu vor afla.
‎- Cum poți fi atât de sigură? ‎- Nu va afla nimeni.
‎Dar nu e deloc adevărat! Acum știu eu, nu?
‎Anna, îmi pare rău. Anna, te rog...
‎Anna Barton?
‎Da.
‎ÎNVĂȚ SĂ IUBESC ÎNTREBĂRILE ‎JAY
‎Te-am făcut să zâmbești?
‎Mulțumesc.
‎Ești liberă diseară? ‎Am uitat să-ți spun ceva la Paris.
‎Simt că arde ceva.
‎Așa se întâmplă când vii prea devreme.
‎Continuă să mergi!
‎- N-am încredere în tine. ‎- Trebuie.
‎- Urmează o masă. ‎- Știu.
‎Bun. Ocolește-o cu grijă!
‎Da, gata.
‎Ochii închiși! ‎În curând, va fi ca la Versailles.
‎Întâi piciorul drept, apoi stângul.
‎De ce? Ce se întâmplă, Jay?
‎Vei vedea.
‎Poftim o bere!
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Nu trage cu ochiul!
‎A meritat să mergi la conferință?
‎Da.
‎Mă bucur că m-am dus.
‎O fi de la serviciu.
‎NUMĂR NECUNOSCUT ‎ȘTIU CE FACI
‎William?
‎ÎNCETEAZĂ IMEDIAT. EȘTI UN PERVERS.
‎William!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Trebuie să dau un telefon.
‎Ce faci?
‎Trebuie să vorbim.
‎- Nu putem s-o ținem așa. ‎- Știu.
‎După ce ai făcut la Paris,
‎vreau să faci ceva pentru mine.
‎Da?
‎Cred că Jay mă va cere de soție.
‎Vreau să-mi dai permisiunea să spun „da”.
‎Știi regulile.
‎Dă-ți permisiunea!
‎William, ce instrucțiuni îmi dai?
‎De ce?
‎Pentru că îl vreau.
‎El e normalitatea mea.
‎Suntem ca orice alt cuplu.
‎Așa e bine.
‎Asta îmi doresc, William.
‎Spune-mi ce am nevoie să aud!
‎Anna...
‎când Jay te va cere de soție...
‎vei spune „da”.
‎Fii fericit, iubirea mea!
‎De acum, îți voi dărui și mai mult.
‎Așa sper.
‎Da, mult mai mult. În mod constant.
‎Ce voiai să-mi spui?
‎Nimic.
‎Unu.
‎Sper că am ajuns.
‎- Să fug înapoi? ‎- Te rog.
‎Mi-am pus bonetă, ca în ‎Ratatouille‎.
‎- Sunt la Paris. Văd Turnul Eiffel. ‎- Cum e accentul tău franțuzesc?
‎Jay...
‎Anna Barton...
‎ceva s-a schimbat în mine ‎când ne-am cunoscut.
‎Mă faci mai fericit ‎decât oricine altcineva.
‎Anna, te măriți cu mine?
‎Da.
‎- Da? ‎- Da.
‎Stai, am și inel! Scuze.
‎- Fac totul pe dos. ‎- Jay!
‎E superb!
‎Mulțumesc.
‎William.
‎Te simți bine?
‎Da.
‎Sunt bine.
‎Subtitrarea: Brândușa Popa