‫- אובססיה -‬
‫אני נכנעת לך.‬
‫את זוכרת את מה שאמרת,‬
‫על כניעה?‬
‫התכוונת לזה?‬
‫כן.‬
‫אשמח לקבל כוס יין.‬
‫אז אלה החוקים.‬
‫אתה מחכה שאגיד מתי.‬
‫אתה לא מגיע בלי הזמנה.‬
‫כלום לא קורה מעבר לקירות האלה ללא רשותי.‬
‫זו בחירה שלי להיכנע לך.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני מעניקה לך את הכוח שלך.‬
‫ואם תקבל זאת...‬
‫אז בחדר הזה נוכל להיות כל מי שנרצה להיות.‬
‫כרע ברך,‬
‫ואתן לך אותי.‬
‫מצטער.‬
‫מה יש בפנים?‬
‫המחשבות שלי, חלומות.‬
‫רגעים שאני לא רוצה לשכוח.‬
‫אפשר לקרוא את זה?‬
‫לא.‬
‫עדיין לא.‬
‫את נותנת לג'יי לקרוא?‬
‫מתי אתה יוצא לפגוש את אנה?‬
‫בעוד שעה בערך.‬
‫אתקלח ואז אלך לתחנה.‬
‫אז זה נהיה רציני?‬
‫בהחלט. אני ממש מחכה לקחת אותה לפריז.‬
‫זה עניין גדול בשבילנו.‬
‫כן.‬
‫טוב, להתראות.‬
‫בוא, חמוד.‬
‫שלום לך.‬
‫זה עוד מישהו שצריך להכיר לך.‬
‫ג'יימס.‬ ‫-שלום.‬
‫הכוכב החדש שלנו ברפואת ילדים,‬ ‫חתני, ויליאם.‬
‫נעים מאוד.‬
‫הוא יהיה נפלא בהענקת אחריות למחלקה.‬
‫סליחה, רק שנייה.‬
‫- א':‬ ‫18:00. בדירה שלי. -‬
‫סליחה, אדוארד, מקרה חירום בבית החולים.‬
‫- א':‬ ‫אל תבוא. -‬
‫אני חבר של אנה.‬
‫היא לא אמרה שהיא מצפה למישהו.‬
‫סליחה,‬
‫מי את?‬
‫אני פגי.‬
‫זאת הדירה שלי.‬
‫אקרא לאנה בשבילך, טוב?‬ ‫-לא, זה בסדר...‬
‫אנה, חבר שלך כאן. הוא רצה להגיד שלום.‬
‫נכון שזה מקסים?‬
‫אני רואה שאתן עסוקות.‬
‫אני אפתח בקבוק יין. תישאר לשתות קצת, נכון?‬
‫אמרתי לך לא לבוא.‬
‫רק עכשיו קיבלתי את הסמס שלך.‬
‫מי זאת?‬
‫חברה ותיקה.‬
‫היא ישנה כאן רק כשהיא בעיר.‬
‫אני שומרת על הדירה בשבילה.‬
‫מה אם היא...‬
‫לא אמרת מי אתה.‬
‫ברור שלא.‬
‫אז אין סיבה לדאוג.‬
‫משהו קורה בינינו, אני חושבת.‬
‫קשה לי להאמין שאתה מנהל רומן.‬
‫זה לא...‬
‫רומן.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫אלה פשוט היו...‬
‫כמה שבועות עמוסים, את יודעת?‬
‫אני יודעת.‬
‫ג'יי לוקח את אנה לפריז.‬
‫אולי גם אנחנו נעשה משהו נחמד?‬
‫אני יכולה להזמין לנו מקום,‬ ‫איפשהו לאורך החוף.‬
‫אלוהים, זה נשמע נחמד.‬
‫אולי כשהמצב יהיה...‬ ‫-פחות מטורף?‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫מי את?‬
‫תני לי לקרוא ביומן.‬
‫תרוויח את זה.‬
‫אלה אנחנו.‬
‫בפעם האחרונה בה היינו יחד.‬
‫את כותבת גם על ג'יי?‬
‫למה אתה צריך לדעת את זה?‬
‫אני פשוט...‬
‫מנסה להבין‬
‫מה יש לנו.‬
‫ומה יש לך איתו.‬
‫הוא יודע שאת באה לפה?‬
‫הוא יודע לא לשאול שאלות.‬
‫מה אם הוא יגלה את האמת?‬
‫יש עוד הרבה אמיתות אחרות.‬
‫כמו שאמרתי, הוא מאפשר לי לשמור סודות.‬
‫מה אם את טועה?‬
‫עזוב את זה.‬
‫יש לנו זה את זה.‬
‫תניח לכל שאר האנשים בחיי.‬
‫יש לו המון ממך.‬
‫אני רוצה עוד.‬
‫יש לי כל כך הרבה שאלות לשאול.‬
‫טוב, אז תצטרך ללמוד לאהוב את השאלות.‬
‫מה אתה צריך?‬
‫אני צריך‬
‫משהו.‬
‫משהו שהוא לא יודע.‬
‫אוקיי.‬
‫היה לי אח.‬
‫אסטון.‬
‫הוא התאבד.‬
‫אף אחד לא ידע למה בזמנו.‬
‫אבל אספר לך, אם אתה רוצה.‬
‫הוא היה מאוהב בי.‬
‫מה?‬
‫הוא היה לגמרי מאוהב.‬
‫הוא התאבד כי דחיתי אותו.‬
‫הוא הרג את עצמו בגללי.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫אל תצטער.‬
‫זה מספיק?‬
‫ג'יי לא יודע את זה?‬
‫רק שאסטון מת.‬
‫תודה.‬
‫הידיעה הזאת משנה משהו?‬
‫לא.‬
‫אולי היא אמורה.‬
‫כי אנשים פגועים הם מסוכנים.‬
‫הם יודעים שהם יכולים לשרוד.‬
‫סאלי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, רק...‬
‫הלכתי לאיבוד במוזיקה שלי.‬
‫ממתי אתה מאזין למוזיקה?‬
‫אני חושבת שהוא יעשה משהו מטופש בפריז.‬
‫סליחה?‬ ‫-ג'יי.‬
‫לא יפתיע אותי אם הוא לוקח איתו טבעת.‬
‫אני בטוח שלא. עוד מוקדם לכל זה, לא?‬
‫הוא שבוי בקסמה.‬
‫אובססיבי.‬
‫ומי היא? כלומר, אנחנו בקושי מכירים אותה.‬
‫אולי ככה היא אוהבת את זה.‬ ‫-אבל למה?‬
‫כי לאנשים מגיע שיהיו להם חיים פרטיים.‬
‫אלוהים, גם את לגמרי אובססיבית אליה.‬
‫ואתה לא?‬
‫באמת שלא חשבתי עליה יותר מדי.‬
‫אז אולי כדאי שתחשוב.‬
‫הבן שלנו מאוהב.‬
‫האישה הזו יכולה להיות בחיים שלנו לתמיד.‬
‫איפה הם ילונו?‬
‫באיזה מקום שאנה בחרה. מלון "דומא".‬
‫אז תוכל להגיע מוקדם להארטלי?‬
‫לא, לצערי לא.‬
‫אולי אצטרך לנסוע לבריסל ביום חמישי.‬
‫אוי, לא.‬
‫כן, מצטער.‬
‫זה כנס על מדיניות בריאות באירופה.‬
‫קיוויתי שיהיה לנו סוף שבוע שקט לשם שינוי.‬
‫הרכבת הבאה לפריז תצא בעוד 20 דקות.‬
‫אנא גשו לרציף שלוש.‬
‫תרצי לשתות קצת שמפניה, מדמואזל?‬
‫מה?‬ ‫-אני מצטיין בכל הקלישאות הפריזאיות עכשיו.‬
‫אני לא מתלוננת.‬
‫הם לגמרי חושבים שאני שותה את זה לבד.‬
‫חכם.‬
‫משהו חשוב?‬
‫לא.‬
‫ערב טוב. את מדאם בארטון, בבקשה.‬
‫אני חושב שהיא בחדר...‬
‫בדיוק. חדר מספר עשר.‬
‫אני אענה.‬
‫צאי מהמלון. לכי לקצה הרחוב.‬
‫מה זה היה?‬ ‫-הקבלה של המלון.‬
‫הם שאלו אם אנחנו מרוצים מהחדר.‬
‫יש לי זמן להתגלח, כן?‬
‫בטח.‬
‫בעצם,‬
‫בזמן שאתה עושה את זה,‬ ‫אני אצא לשאוף קצת אוויר.‬
‫אם תחכי, אוכל לבוא איתך.‬ ‫-לא.‬
‫קח את הזמן.‬
‫בטח. טוב, אל תתעכבי.‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫הפרת את הכללים כשבאת לכאן.‬
‫שלא תחשוב אפילו לעקוב אחרינו.‬
‫חשבתי שהלכת לאיבוד.‬
‫עדיין נספיק למסעדה.‬ ‫-מצטערת.‬
‫אני חושבת שאני מפתחת מיגרנה.‬
‫באמת? לא ידעתי שאת סובלת מהן.‬
‫לא לעיתים קרובות,‬ ‫אבל כשהן באות, הן איומות.‬
‫אלוהים, את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אני חושבת שאני צריכה לשכב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מצטערת.‬
‫היי, את בטוחה שאין עוד משהו?‬
‫תלמד לאהוב את השאלות, ג'יי.‬
‫שלום. אתה מדבר אנגלית?‬
‫תודה.‬ ‫-כן, כמובן, אדוני. איך אפשר לעזור?‬
‫תוכל לומר לי אם חדר מספר עשר פנוי?‬
‫ודאי. אני בודק, אדוני.‬
‫חדר מספר עשר, אדוני.‬
‫אנא, אל תשכחו חפצים אישיים.‬
‫כבודה ללא השגחה תסולק,‬ ‫ועשויה להיות מושמדת.‬
‫תמשיך בלעדיי.‬
‫לא ממש נהדר להיות בחברתי.‬ ‫-אני לא מתכוון פשוט לעזוב אותך.‬
‫אני פשוט צריכה להגיע הביתה.‬
‫כן, אוקיי. טוב, תתקשרי אם תצטרכי משהו.‬
‫ביי.‬
‫להתראות. תודה.‬
‫אימא?‬
‫- פגי:‬ ‫חזרת? -‬
‫תודה.‬
‫לחיים.‬
‫אז את רוקדת?‬ ‫-כן.‬
‫בואי.‬
‫אז למה חזרת מפריז כל כך מוקדם?‬
‫אוי, פאק.‬
‫ג'יי פישל?‬
‫לא. לא, הוא היה מושלם.‬
‫אז מה את עשית?‬
‫את זוכרת את ויליאם, האיש שפגשת?‬ ‫-הנשוי.‬
‫הוא הופיע מחוץ למלון שלנו.‬
‫את פשוט סכנה!‬
‫העניין הוא שהוא לא סתם גבר נשוי.‬
‫הוא אבא של ג'יי.‬
‫אנה, מה זה?‬
‫אני מצ... אני רק מנסה ל...‬ ‫-אני לא זקוקה לאישור שלך.‬
‫מה אם המשפחה שלהם תגלה?‬ ‫-הם לא.‬
‫איך את כל כך בטוחה?‬ ‫-כי אף אחד לא יודע, ואף אחד לא ידע.‬
‫אבל זה לא נכון, נכון?‬ ‫כי עכשיו אני יודעת, לא?‬
‫אנה, אני מצטערת. אנה, בבקשה, רק...‬
‫אנה בארטון?‬
‫כן.‬
‫- אני לומד לאהוב את השאלות.‬ ‫ג'יי. נשיקה -‬
‫גרמתי לך לחייך?‬
‫תודה.‬
‫את פנויה הערב? יש משהו ששכחתי להגיד בפריז.‬
‫משהו נשרף, אני מריחה.‬
‫זה מה שקורה כשאת באה מוקדם.‬
‫תמשיכי ללכת...‬
‫אני לא סומכת עליך.‬ ‫-לא, את חייבת.‬
‫טוב, את מגיעה לשולחן.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫מעולה. עכשיו גששי את דרכך.‬
‫כן, הנה.‬
‫אל תפקחי עיניים!‬ ‫בעוד רבע שעה זה ייראה כמו ורסאי.‬
‫קודם רגל ימין, אחר כך שמאל.‬
‫למה? מה קורה פה, ג'יי?‬
‫את תראי.‬
‫הנה בירה.‬
‫תודה.‬ ‫-תיהני.‬
‫בלי להציץ.‬
‫הכנס היה שווה את הנסיעה בסוף?‬
‫כן.‬
‫אני שמח שנסעתי.‬
‫אולי זה מהעבודה.‬
‫- מספר לא ידוע:‬ ‫אני יודע מה אתה עושה. -‬
‫ויליאם?‬
‫- מספר לא ידוע:‬ ‫תפסיק עכשיו. סוטה. -‬
‫ויליאם!‬
‫מה קרה?‬
‫אני צריך להתקשר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫זה לא יכול להמשיך לקרות.‬
‫אני יודע. אני...‬
‫אחרי מה שעשית בפריז,‬
‫אני צריכה שתעשה משהו בשבילי.‬
‫כן?‬
‫אני חושבת שג'יי עומד להציע לי נישואים.‬
‫אני רוצה שתיתן לי את רשותך להגיד כן.‬
‫אתה מכיר את החוקים.‬
‫תגיד לי להגיד כן.‬
‫ויליאם, מה ההוראות שלי?‬
‫למה?‬
‫כי אני רוצה אותו.‬
‫הוא הנורמליות שלי.‬
‫אנחנו כמו כל זוג אחר.‬
‫זה נכון.‬
‫זה מה שאני רוצה, ויליאם.‬
‫תגיד לי את מה שאני רוצה ממך.‬
‫אנה...‬
‫כשג'יי יציע לך להתחתן איתו,‬
‫תגידי כן.‬
‫תהיה שמח, אהובי.‬
‫לא יהיה לך פחות ממני. יהיה לך יותר.‬
‫אני מקווה.‬
‫כן, הרבה יותר. כל הזמן יותר.‬
‫מה היית צריך להגיד לי?‬
‫שום דבר.‬
‫אחת...‬
‫אני מקווה שזהו.‬
‫שארוץ חזרה למטה?‬ ‫-בבקשה.‬
‫אחבוש כובע שף כמו ב"רטטוי".‬
‫אני בעצם בפריז.‬
‫אני רואה את מגדל אייפל וכל זה.‬ ‫-איך המבטא הצרפתי שלך?‬
‫ג'יי...‬
‫אנה בארטון,‬
‫משהו השתנה בי כשנפגשנו לראשונה.‬
‫אף פעם לא הרגשתי מאושר כל כך, וזה בזכותך.‬
‫אנה, תתחתני איתי?‬
‫כן.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫חכי, יש לי טבעת. מצטער.‬
‫אני עושה את זה ממש לא טוב.‬ ‫-ג'יי!‬
‫היא יפהפייה.‬
‫תודה.‬
‫ויליאם.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני בסדר.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬