Constants?
23 a 50 pulsacions per minut.
Última incisió.
Ja està.
Els bessons estan estables. Felicitats.
- Felicitats. - Gràcies.
Ha estat un gust de veure. T'ha sortit brodat.
Ha estat treball d'equip.
No, és mèrit teu. Ara, gaudeix-ho.
Gràcies, tio.
Hola, guapo.
- Felicitats, rei. - Em moro de gana.
Hauria anat en taxi.
Però no hauries rebut cap petó. És clar que ara ja no en rebràs més.
Demà també vindrà en Jay.
L'estirarem de la llengua sobre la nova nòvia.
La Sally sap que és més gran que ell, però res més.
Ja saps com és en Jay.
I l'anterior?
La Portia? Van trencar fa molt.
Mare meva, però de què parles amb ell?
Podem parar per prendre alguna cosa?
- No! - Si us plau!
Ni parlar-ne.
- Hem d'anar a casa de mon pare. - Entesos.
Aquest cap de setmana és en honor teu,
t'agradi o no.
Passar uns dies al camp ens anirà bé.
- Potser l'Edward té una ampolla encetada. - Ho dubto. Ja deu dormir.
Demà intenta dormir fins tard.
Has passat unes setmanes molt dures.
Bon dia, Jay.
Bon dia, avi.
Encara vas amb aquesta carraca?
Ah, que em deixes una preciositat del garatge?
- No, si la penses cuidar així. - Rei!
Fas cara de cansat.
- Bon dia, mama. - Per no dir que fas pena.
Gràcies, Sally.
Que no vas dormir ahir?
No penso respondre.
- Hi ha cafè? - Per a tu, no prou.
No em conformo amb això. Vull més detalls.
Quan la coneixerem?
No penso presentar-vos-la.
- M'agrada. - Oh, vaja, t'agrada!
Doncs sí. Collons.
- Llavors digues com es diu. - No!
Està empipat perquè vam espantar l'altra.
Puja el volum.
...l'operació va ser tot un èxit.
El cirurgià William Farrow creu que els bessons tindran una vida llarga.
- El nostre... - Mira-te'l!
Au, va.
Apagueu-la.
- Ous per a l'estrella del moment. - No, gràcies.
- Els residents no callen pel grup. - Quina sort.
- Aquí tens, pel meu meravellós marit. - Tu!
Bon dia, reina.
La festa de dimecres serà un bon moment
per dur-te a la Cambra dels Comuns i parlar de la plaça d'assessor.
No em sona que ho acceptés.
Veniu els dos a la roda de premsa. Conseller de salut. T'escau!
Jo seré als jutjats. Vindré tan bon punt m'escapi.
- No tinc altre remei. - Recull els fruits del teu èxit.
Amb A?
Amb A... Amy?
- No. - Anna?
Tanca la boca.
Formatge vegà!
Anna Barton!
- Què? - L'Anna Barton és la nòvia d'en Jay.
Es diu Anna Barton! Sabia que t'estiraríem de la llengua.
No podries resistir la nostra Sherlock Holmes particular!
M'ha esgotat.
Creia que eres més fort.
Mira qui parla, qui vol anar a la festa del Parlament.
M'ha esgotat.
- Conseller de salut, eh? Mola. - Ja, molta autoritat.
- L'any que ve, primer ministre. - No va així.
Podries accelerar el finançament dels assajos de cèl·lules mare.
- Serà la meva prioritat. - Això espero.
Gràcies a l'Edward per convidar-nos avui,
i sobretot, gràcies als metges presents
que encapçalaran la nova atenció d'urgències.
I ara, aprofiteu que el bar està ben proveït.
Gràcies per haver vingut, Mel. T'ho agraeixo, de debò.
INGRID: PERDONA, ARRIBARÉ TARD.
Escolta, William.
- Perdona? - Tu què en penses?
- Disculpeu-me un moment. - I tant.
Senyor.
Hola.
Soc l'Anna. L'Anna Barton.
Jo, en William Farrow.
Ets el pare d'en Jay.
Això mateix.
Està molt orgullós de tu.
Mira, doncs... de tu no ens n'ha volgut dir gairebé res.
- Crec que té por de presentar-nos. - Vaja. I n'hauria de tenir?
Et volia conèixer des que em va explicar qui eres.
Ah, sí?
Per l'operació.
Per separar els bessons. Una fita increïble.
Que curiós.
És per a mi?
Jo ja marxo.
Se suposava que esperaries que arribés abans de perdre l'oremus.
- Quant has begut? - No, però si vaig bé.
He tingut un dia horrible, així que si vols marxar, anem.
Sé que detestes aquestes coses.
No em fa res. Però he begut massa.
- Ei, com va? - Hola.
- On anem? - A Queen's Park.
Es veu que la nova nòvia d'en Jay també hi era.
Per casualitat no te l'has trobat, no?
Però si no sé quina cara té.
Jay.
Will?
Vine al llit.
No sabia si despertar-te o no.
Et confirmo que sempre em pots despertar per fer-ho.
- Una cosa. - Sí?
Portem veient-nos uns quants mesos ara ja.
I...
He arribat a la complicada conclusió
que...
ja és hora que et presenti la família.
Ets un cabró!
- Aquest cap de setmana? Potser és aviat... - No.
Sí, em va bé.
Farem un dinar. Els diumenges el meu avi fa un rostit boníssim.
PAPA
Jay, soc jo.
Truca'm, entesos?
PAPA
NOM NÚMERO DE MÒBIL
Digui?
Digui? Qui és?
Soc jo.
Vindré a dinar diumenge. Volia dir-t'ho.
Gràcies.
Adeu.
NÚMERO NO DESAT
AFEGIR A CONTACTES
DESAR
Anna, quina alegria conèixer-te per fi.
- No siguis plom, mama. - No diguis bajanades.
Farem xai.
Vaig preguntar si menjaves carn, però en Jay no em respon mai.
- Gràcies. - Xai va bé.
Perfecte. On és el meu marit?
Seria massa maleducat saludar.
Què fas rondant per allà? Baixa a saludar.
Ha estat molt ocupat. Anna, et presento en William.
Hola, William.
Hola, Anna.
Ofereix-li alguna cosa per beure.
Jay, acompanya'm a parar taula.
- Tot bé? - Sí, molt bé.
- Espero que no se li cremi. - Quina bestiesa.
Què vols beure?
Què voldries que begués?
Papa?
- Deus ser l'Anna. Em dic Sally. - Hola.
Vine, que t'ensenyo la casa.
És preciosa.
- Anna, vols més vi? - Sí. I era tot deliciós, Ingrid.
Doncs has de felicitar el meu pare. Jo només pelo les patates.
Amb molta precisió!
Un cirurgià i una advocada tiren de menjar per emportar
i no gaire més, la veritat.
- Treballes al Ministeri d'Exteriors? - Sí, amb en Ben Collier.
En Ben. He sentit que té certa fama.
Sí, però sé arreglar-me-les.
- Anna, i on vas estudiar? - A Leeds, Política.
I ja vas passar a ser funcionària?
Mama! Si vols et dono el seu currículum, també.
- Perdona, Anna. - I ara.
M'han dit que vam anar a la mateixa festa. Què et va semblar?
La veritat és que evito aquestes festes de feina.
Però m'alegro d'haver-hi anat.
Sí, Edward, va ser una festa estupenda. Gràcies per convidar-m'hi.
- Gràcies. - Sento no haver-te vist.
Has acabat?
En fi, passem a un tema més emocionant:
en Jay m'ha dit que marxeu a París.
Sí, un cap de setmana llarg.
- Una de les meves ciutats preferides. - Que romàntic.
- On els deixo? - Aquí mateix, gràcies.
- Adeu. - Adeu, Anna.
Doncs ja està.
- Sembla simpàtica. - A mi m'ha semblat encantadora.
Sí. Molt mesurada.
És molt més gran que ell.
Tampoc és excepcional.
Em fa una sensació, no ho sé, estranya.
No t'amoïnis. Dubto que durin. No li duren mai, no?
Has vist com es comporta amb ella?
Potser només és pel sexe.
Per què em mires així?
És clar que se'n van al llit!
No et sorprenguis tant. En Jay ha estat amb més dones que...
Que jo.
Això espero.
I no soc una afortunada perquè paressis amb mi?
- Bona nit. - Bona nit, amor.
Quin cap de setmana.
Sí.
Encens la bullidora?
A: EM VA AGRADAR LA BEGUDA.
Avís per al Dr. Gordon. Dr. Gordon, presenti's a recepció.
No el penses agafar?
Digui?
Soc jo.
16:30.
Envia'm la direcció.
Està estable.
Mires que encara copis els titulars?
Va tot bé?
Sí, és un tema familiar.
Si tu ho dius...
Ara.
JAY: ETS PER AQUÍ? PODEM VEURE'NS?
- Hola. - Hola.
- Perdó per fer tard. - Tranquil.
Un mal dia?
Horrible.
I doncs?
Diria que no m'has escrit per prendre alguna cosa amb ton pare.
Soc tot orelles.
A la mama no li agrada l'Anna, oi?
Per què ho dius?
A veure...
Som una família unida, però la de l'Anna, no.
Crec que no li fa gaire gràcia això.
Potser
li preocupa que vagis massa ràpid.
Segur que a la mama li agrada l'Anna.
I a tu?
Tant és què en pensem nosaltres.
Tu ets feliç?
Sí.
Tinc unes ganes boges d'estar sempre amb ella.
Doncs això és el més important.
Vull que la coneguis millor.
Subtítols: Cristina Riera Carro