Det var godt at have huset fuld af mennesker i går.
Skat, du er nødt til at spise noget.
Har jeg ladet den trække for længe?
Nej.
Jeg er bare...
Jeg kan ikke.
Du er nødt til at sove.
Kom her.
NATTEHIMMEL
Godmorgen.
-Hvor længe har du været oppe? -Ikke længe.
Det er så godt at være tilbage i vores seng.
Det viser sig, at min bils bagsæde ikke er ret behageligt.
Ved du, det er den længste periode, vi har været adskilt i 17 år?
Siden lærerkonferencen i St. Louis.
Du købte mig en hat.
Ja. Hvorfor går du aldrig med den?
Jeg tror ikke, jeg ved, hvor den er.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Savner du...
...dengang alt var mere... normalt?
Forholdsvis.
Ja, det gør jeg.
Undskyld. Jeg må gøre noget færdigt på værkstedet.
Byron, vær sød at sige noget, makker.
Byron, kan du høre mig?
Byron?
Franklin.
Franklin, har du set Byron?
Nej.
-Han kom ikke hjem i går aftes. -Jeg ved det ikke.
Ingen opkald eller noget?
Han sagde, at I arbejdede på et slags projekt eller noget?
Ja, men det færdiggjorde vi.
Jeg siger til, hvis jeg hører fra ham.
Han kommer sikkert snart tilbage.
Jeg siger dig, det var ham.
Hvordan ved du det?
Hvad gjorde du med den?
Nick har gode ting at sige om dig, Toni.
Måske vil udsyret her blive dit en dag.
Jeg synes om det.
Meget malerisk og stille.
Jeg kan lide stilhed.
Det er her.
Parkér derovre.
Så du fik den op at køre helt alene?
Ja. Jeg har arbejdet med værktøj hele livet. Jeg er ret praktisk.
Hvorfor slukkede du den, Jude?
Uden at fortælle os det?
Franklin havde ret til at reparere den.
-Det er farligt. -Jeg ved det.
Irene, vær ikke vred.
Undskyld.
Det er okay, Jude.
Jeg ved, du rejser.
Jeg fandt noget i Michigan.
Det vil føre mig til min far.
Prøv ikke at tale mig ud af det.
Nej.
Du må gå din egen vej.
Undskyld mig, mens jeg forbereder noget, du kan tage med.
Du er ikke meget af en pakker.
Jeg vidste, du ville såre hende.
Jeg prøvede bare at beskytte jer.
Lad mig spørge dig om noget.
Og fortæl mig sandheden.
Hvad er der derude på planeten?
Ingenting.
Det var, hvad jeg troede.
Jeg ville køre dig til busstationen, men sådan rejser du ikke, vel?
Nej, det gør jeg ikke.
Men der er noget, jeg må gøre, før jeg rejser.
Vent her. Naturen kalder.
Mor, han gik. Lad os køre nu.
-Det kan vi ikke. -Hvorfor ikke?
Han dræbte den kvinde! Hvad er der med dig?
-Hvis du ikke vil, så gør jeg det. -Så er det nok, Toni!
Vi kan ikke, fordi de finder os.
De får bare en anden til at gøre det. Det er det samme.
Start nu bare bilen, tak.
Jeg løj for dig.
Jeg sagde, at vores arv var en velsignelse.
Jeg ville beskytte dig, Toni.
Hvad skal du gøre?
Jeg skal finde den frafaldne.
Og tage mig af det.
Så er vi færdige.
Mener du at dræbe ham?
Ellers tager de dig fra mig.
Hvad? Hvortil?
Bare rolig, for det vil ikke ske.
Døde fugle.
Hvad snakker du om?
Et kammer i nærheden.
De har ledt efter endnu et i årtier.
-Jeg er ligeglad. -Nej, du er ej!
Se.
Stella, afslut jobbet.
Jeg finder kammeret, og Toni hjælper mig. Kom.
Bevar roen. Det er snart overstået.
Kom så, Toni! Din mor har vigtigt arbejde at fuldføre.
Hey!
-Hvis du rører hende, sværger jeg... -Stella!
Hvilken slags mand, tror du, jeg er?
Kom så, Toni!
Et par gamle mennesker. Hvad siger du til det?
De gør næppe meget modstand.
Ligesom kvinden.
Det nød jeg ikke.
Mit job er at beskytte vores folk.
Og det er dit også.
Tingene er blevet holdt fra dig for længe. Det stopper i dag.
Faktisk vil jeg insistere på, at du har din Perdisco omgående,
så snart dette er forbi.
Du er så tæt på Gud, og du ved det ikke engang.
-Ikke flere hemmeligheder? -Nej.
Ikke fra mig. Aldrig.
Hvem er Caleb så?
Han er din far.
Og jeg sørger for, at du møder ham.
Se?
Jeg er ikke så slem.
Kom.
TIL GAMLE ASTRONAUTER HELD OG LYKKE - BYRON
Hvad har du der?
Bare vitaminer.
Vil du give mig en håndfuld?
Jeg tager al den hjælp, jeg kan få.
Særligt nu, hvor vi mister vores plejer.
Ja. Jeg er ked af, han rejser.
Det glæder mig, men jeg er ked af, du er såret.
Tja...
Det er bedst sådan.
Virkelig? Hvad med, hvad du har ventet på?
Skæbnen, og alt det.
Jeg er træt af skæbnen.
Skat, jeg må fortælle dig noget.
Der er nogen i vores baghave.
Hvad?
Hej unge dame.
Er alt okay?
Jeg...
Jeg beklager.
Han tvang mig.
Hvad...
Lad os gå indenfor.
Okay.
Kan vi tale sammen?
-Niks. -Jeg ved, Irene fortalte dig det.
Hun vist mig noget, der var begravet i haven.
-Det er svært at tro. -Det er en underdrivelse.
En magisk dør, en anden planet. Og hvad er du?
-Præcis, hvad jeg sagde, jeg var. -Virkelig?
For du glemte at nævne, at du var hvad? Et rumvæsen?
Jeg er menneske, ligesom dig.
Okay, jeg smutter.
Leg du bare videre med mine bedsteforældre.
Jeg er så træt af det.
Tak, fordi du kørte hele natten til Michigan
og lærte mig om karaoke
og for shotsene.
Katie betalte for shotsene.
Tak hende for mig.
Virkelig? Et håndtryk?
Hvad var... Åh gud!
Åh gud! Skyder nogen efter os? Jeg kan hente min telefon.
Vi bør ringe til politiet. Pis.
Okay. Denise, hør på mig. Hey!
-Hvad? -Jeg ved, hvem det er. Hun er efter mig.
Tag hjem til dine bedsteforældre!
-Ja, men... -De er i fare. Kør dem væk.
Hey!
Bedstefar! Bedstemor!
Skynd dig, vi må...
Det er nyttesløst.
Jeg skal nok finde dig.
Honningristede.
Hvem fandt på det?
De fortjener en medalje.
Vil du have nogen?
Hvem taler sandt blandt jer?
Jeg beder dig, lad os gå.
Hvor er det?
Jeres barnebarn, ikke?
-Det ville være synd, hvis jeg skulle... -I baghaven under skuret.
Tak.
Det var ikke så svært.
Hold øje med dem, vil du?
Ja.
Nick havde ret om dig. Du bliver god til det her.
Så det er her, du har gemt dig.
Dit navn er Toni, ikke?
Jeg hedder Irene.
Dette er min mand, Franklin, og dette er Denise.
Undskyld.
-Jeg kan ikke tale med jer. -Hvorfor? Fordi manden forbød det?
-Jeg må hjælpe ham. Det sagde min mor. -Din mor. Hvor er hun?
Hun er hos den frafaldne.
Åh, du mener Jude. Han hedder Jude.
Stop.
Jeg ved, hvad du gør.
Han er et godt menneske, Toni.
-Min mor sagde, at Jude var voldelig. -Nej.
Ja. At han bragte mange mennesker i fare.
-Og vi er nødt til at gøre det. -Hvad, hvis din mor tager fejl?
Jeg beder dig, Toni.
Ikke en god idé.
Hvis du tænkte på at befri dem, ville det være en fejltagelse.
Min mor sagde, at vi gjorde det rette.
Guds arbejde.
Men jeg tror ikke på hende. Eller på dig.
-Værsgo. De kan ikke se dig. -At binde gamle mennesker?
At dræbe den kvinde? Det er forkert.
-Verden... -Godt gået.
...er ikke så sort og hvid, som du tror.
Ønsker du, jeg skåner ham?
Toni, er alt i orden?
Planerne har ændret sig. Bring drengen tilbage hertil.
Er du sikker?
Ja.
Fortæl ham, at vi har familien her.
Hvis han vil beskytte dem, bør han opgive sig selv.
Sådan. Er du nu tilfreds?
Vi har det gamle par og pigen.
Hvis du vil beskytte dem, så kom frem.
Vi har mødtes før.
-Det tvivler jeg på. -Nej.
Jeg husker det.
Du kom for at møde min mor.
Ja. Jeg var blot en lille dreng.
Du knælede foran hende under ceremonien.
Bagefter græd du.
Det er bedst ikke at tale.
Jeg har aldrig forstået jer vogtere.
Alle de ofringer. For hvad?
For at beskytte noget, de aldrig rigtig var en del af.
Du vendte ryggen til din familie, dit fællesskab og din tro.
Jeg ved, hvad du gjorde.
Jeg havde intet valg.
Det har jeg heller ikke nu.
Jeg ved ikke, hvem du er, eller hvad du vil,
men du behøver ikke true min familie.
Tja...
Du truede min...
...ven.
På måder, du ikke engang forstår.
Jude!
Det er godt at se dig igen.
Jeg har altid synes om dig. Altid.
Selv da du var ulydig.
Og så gør du det her.
Ved hun, at du er her?
Hvem, tror du, sendte mig?
Du lyver.
Stop!
Er det min skyld, de må gennemgå dette? Nej.
-Det er din! -Undskyld.
Du havde alt. Men det var ikke nok.
Du sagde, du ikke ville dræbe ham!
Det gør jeg ikke.
Det skal du.
Er der nogen bedre måde at bevise Calderon-familien loyalitet?
-Så er det nok! Ikke hende! -Okay, okay.
-Mor. -Så gør det.
Vær sød ikke at gøre det her.
Stille, skat. Kig væk.
-Stella. -Stille!
Hvis du gør det her, vil hun ikke være din datter længere.
-Ikke ligesom før. -Hold kæft, sagde jeg!
Stella!
Fuldfør missionen.
Fint.
Jeg gør det.
Kom tilbage!
Forræder!
Mor!
Pistolen!
Se, Toni? Hun er en morder.
Det er i hendes blod.
Også dit.
Ikke flere drab.
Er du okay?
Hvor tager I hen?
Langt væk.
Er du sikker på, I kan håndtere ham?
Ja, jeg klarer ham. Det er sikrere for alle.
Tro mig.
Mor, hvad vil der ske med huset?
Kan vi nogensinde hente vores ting?
Det tror jeg ikke.
Det, vi efterlod, Toni,
kan erstattes.
Mor, hvad er Caerul?
Det skal du ikke bekymre dig om.
Vi skal nok klare det, okay?
Det lover jeg.
Du sagde, de altid vil lede efter os.
Men de vil stoppe.
Hvorfor?
Fordi vi har noget at forhandle med nu.
Hvis du bliver sulten.
Husker du første dag, da jeg var syg? Du gav mig den der drik.
-Bryggen. -Bryggen.
Den var skrækkelig.
Jeg husker, at jeg tænkte, at du må have været en god mor.
Har du husket at tage en sweater med?
Jeg vil med dig.
Hvad?
Du må indse, du har visse mangler. Du for vild på en bar.
Du kan knap køre, du blev anholdt. Du har brug for mig.
Vent. Blev du anholdt?
Denise, jeg er ikke sikker på det her.
Det er jeg. Det er en skrækkelig idé.
Jeg kan ikke vende tilbage til, hvor jeg var.
Og jeg kan heller ikke blive her i Farnsworth.
Gud, jeg må gøre noget nyt. Og hvad er nyere end dette?
Jeg må sige, at jeg forventede en køre- eller flyvetur.
Det her er lidt sært.
Er vi okay med det her?
Nej.
Men hvad kan vi gøre? Hun er...
Hun er en voksen kvinde.
Hun er også vores barnebarn.
Jeg ved det.
Det er så svært.
Men vi brugte den ting over 800 gange, og vi står stadig op.
-Knap nok. -Ja.
Men vi står.
Det er noget nyt.
Jeg fandt den her i min fars bog.
Det er en slags adresse.
Han efterlod mig den.
Så dette burde føre os lige til ham.
Han vil vide, hvad vi bør gøre, og beskytte os.
Men indtil da, vær forsigtig.
Og tingen, du har, kan bringe hende tilbage hertil, ikke?
Ja, ja.
Men bare så du ved det, så nulstilles den efter hver tur,
så hvis I forsøger at følge efter, ender I bare...
I ved hvor.
Første tegn på fare, så kommer du tilbage hertil.
-Ja. -Lover du det?
Det lover jeg.
Okay.
Hvis hun kommer til skade, så sværger jeg...
Forstår du mig?
Ja. Selvfølgelig. Jeg sværger.
-Jeg elsker dig, skat. -Jeg elsker også dig.
-Farvel. -Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
-Vær forsigtig. -Okay.
-Er du klar? -Ja.
Lad os rejse, før jeg skifter mening.
Måske bør vi stoppe med at gå herned så ofte.
Jeg har ventet i årevis på at høre dig sige det.
Men, skat...
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Hvad skal vi så gøre?
Jeg ved det ikke.
Kan vi tage til Disneyland?
Ja, det kan vi.
Hold fast.
Mor.
-Hvad sker der? -Jeg ved det ikke!
Hold fast!
Mor!
Hvad skete der?
Vi har to personer.
Du er en vogter, ikke sandt?
Det var jeg.
Interessant.
Det er meget interessant.
Mor? Nej. Mor!
Goddag, Cornelius.
Kan du huske mig?
Jeg glemmer aldrig en frafalden.
Vi kommer til at more os, du og jeg.
Ja, det skal vi.
Velkommen til den faldne verden.
Hvor er vi?
Bangkok.
Jeg kan ikke tro, du aldrig fortalte mig om dette.
Jeg er chokeret.
Og jeg er også meget imponeret.
Jeg tænkte, at hvis du kendte til dragterne, så ville du bruge dem.
Du kender mig godt.
Er du sikker på, du vil det her?
Om jeg vil? Nej.
Nej, ikke rigtigt, men Jeanine fortjener et svar.
Byron er derude et sted...
...i live eller ej.
Jeg må prøve at finde ham.
Vær sød ikke at sige farvel eller citere et smukt digt.
Jeg er nervøs nok i forvejen.
Jeg tror på dig, Franklin.
Som altid.
Vil du hente min hat til mig?
Hvad ser du?
Jeg kan se dig.
Virkelig?
Skat, jeg har fundet vores sofabord.
Franklin, stop med at lave sjov.
Det gør jeg ikke.
Jeg fortsætter.
Hvad siger du? Du slår ud.
Franklin?
Franklin.
Kan du høre mig?
TOM - FULD LUFTFORSYNING
-Irene? -Ja? Ja, jeg kan høre dig.
Kom tilbage nu, Franklin.
Der er noget galt med min luft.
Bare sig noget, skat, hvad som helst.
Irene.
Franklin?
Jeg elsker dig.
Jeg kan se alle stjernerne.
Det er ved at blive mørkt.
Franklin, stop.
Irene, jeg har fundet noget. Kom her.
Hvad er det?
Jeg ved det ikke.
Sådan.
Bare træk vejret.
Hvordan er det muligt?
Jeg kom efter dig.
Du...
Vi er i live.
Ja, det er vi.
Bare træk vejret.
Franklin, se.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Toni Spring