Irene.
-Tady to máme. -No, nech mě aspoň podat ti tvou hůl.
Nenech se unést.
To je přesně to, co doktorka nařídila.
Máš na sobě taneční boty?
Kdy jsme tančili naposledy?
Už je to nějaký čas.
Překvapuje mě, že to staré auto nastartovalo.
-Víš, platnost tvého průkazu vypršela. -Vážně?
Budu muset zajít do oddělení motorových vozidel.
A co ty?
Byla to jen malá lekce řízení. Ale má talent.
Irene je vynikající učitelka.
Teď mě nebudeš muset všude vozit.
Opravdu mi chyběla svoboda.
Kam tě zavedla tvá svoboda?
Jen kolem světa. Našli jsme nějaké nové stopy Judeova otce.
Zdá se, že se nepohodl s místním Billem Dunlapem.
No, vy dva jste normální Holmes s Watsonem.
Mám projekt v dílně. Jdu se k tomu vrátit.
Díky za večeři.
Zatracení mývalové.
„Drahý Frankline.
„Dovol mi říct, že mě to mrzí.
„Nedělám to, protože bych ti chtěla ublížit.
„Jde jen o to, že jsem už skončila s čekáním.“
Moc vám děkuji, pane Dunlape. Uvidíme se později.
Dobře. Sbohem.
To byl Bill mladší,
řekl, že jeho otec žil v pečovatelském domě
až do dne, kdy zemřel.
-Chandra o tom nelhala. -Ne.
Pořád pracuje ve městě, a řekl, že za ním můžeme přijít.
Zítra?
Jo. Zítra.
Myslíš, že to jednu noc zvládneme bez toho,
aniž bychom se dostali do problému?
Budu se snažit.
No, to je dobrý začátek.
Neviděla jsem tě jít nahoru. Už jsi s obchodem skončil?
Byla to taková zábava s tebou dnes tančit.
Co se děje?
Teď tu nemůžu být.
Sakra.
Ahoj.
Máš vůbec ponětí, co nám způsobuješ?
Tu bolest, co způsobuješ?
O čem to mluvíš?
Byli jsme v pohodě, než jsi sem přišel.
Jsi si jistý?
NOČNÍ OBLOHA
VOLNÉ POKOJE
Potřebujeme pokoj.
-Na noc, nebo na hodinu? -Na noc. Dva pokoje, prosím.
85 za jeden, plus daň.
To je dost prachů. Mohli jsme prostě přespat v dodávce.
Tady je tvůj.
A tady je kopie mého
pro případ nouzové situace, nebo tak.
Ne, díky.
Pojďme.
Něco dobrého?
Ne.
Ale podívej!
Ve skříni byly boty zdarma!
Nenos je, Toni. Jsou nechutné.
Mohly bychom jít ven a dělat něco zábavného?
Ne.
Dívala jsem se na internetu, že se toho tady kolem dá dělat hodně.
Je tu obchoďák s víc jak třiceti restauracemi.
Dnes večer ne. Na cestě zpátky se můžeme podívat na památky.
Podívej! Godzilla! Tu máš ráda.
Necítím se na to.
Mami.
Proč má Nick v dodávce zbraně?
Já nevím. Ale všichni Američané mají zbraně.
Nick chce vypadat důležitě.
Říkal, že zná mého tátu.
Neměl by s tebou mluvit o takových věcech.
Máš pravdu.
Ty bys měla.
Toni.
Napadlo tě někdy, že existuje důvod, proč věci skrývám?
Že tě před něčím chráním?
Chtěla jsem, abys před tímhle vším měla normální život.
Normální život?
Je mi 15, moje máma je moje jediná kamarádka. Co je to za život?
No tak. A co Ana?
Už roky nejsme kamarádky. Od té doby, co jsi jí zakázala k nám chodit.
Jde o toho chlapce v kapli?
Proč se chováš, jako by to nebylo důležité?
Mám jen zůstávat doma? Žádní přátelé, žádná práce, nic?
Musela bys být šílená, abys tohle udělala!
Jako já?
Kam jdeš?
Do automatu. Až se vrátím, budeme sledovat Godzillu.
PLANTERS PRAŽENÉ MEDOVÉ ARAŠÍDY
Starověkké pyramidy...
Nejsme jen my a Země.
Ano, existují.
-Je to vesmír. -Jako planeta? Jako skutečný vesmír?
-Absolutně. -Nicku!
Stello, zvládla jsi to.
-Co to děláš? -Já a Gina...
Je to Nina.
Promiň. Zrovna jsme se poznávali.
-Fandí Mets. -Do toho, Mets.
Ty. Vstávej.
-Hej, buď milá. -Sklapni.
Kolik?
Dvě stě.
Díky.
Myslel jsem, že je to láska.
Připadá ti to vtipné.
Proč, ona nic neřekne.
I kdyby to udělala, nikdo by jí nevěřil.
-Jen jsem si tak hrál. -Nemůžeš si tak hrát.
Protože, zatímco si hraješ, lidé umírají.
Jako tvůj bratr.
Co jsi se naučil?
Nic.
On je to první, na co myslím, když se probudím.
První tvář, kterou vidím.
To není nic?
Jsi ten poslední člověk, který by měl poučovat, Stello.
Tvoje dcera o tobě nic neví.
Zářezy, co máš na opasku.
Nikdy jsem tě neměla přivést.
No, máš celkem štěstí, že jsi to udělala.
Honila by sis tu svůj vlastní ocas.
Epi by byl opravdu pyšný na svou malou holčičku, že?
Jdi do hajzlu!
Mami.
-Co? -Co se děje?
Pojď do našeho pokoje.
-Nick je v průšvihu? -Nick je pořád v průšvihu.
Sehnala jsem nám červené trubičky.
Chutnají jako plast.
No, tak je sním já.
Měla jsi někam namířeno?
Tentokrát to není tak otevřené.
Jen jsem se chtěla podívat po okolí.
Na parkoviště?
Opravdu tě drží zkrátka.
Šílené, když pomyslíš, že všechno je to tam nahoře.
Co je tam?
Takže, Toni.
Co děláš jen tak pro zábavu?
Zábava? Nic mi nedovolí.
Máma je v těžké pozici.
Už nejsi dítě.
Co je na tom tak špatného?
Jsi vším, co má.
Bojí se, že tě ztratí.
A tak mi lže?
Ještě před dvěma lety
jsem ani nevěděla, že ta věc existuje.
Nebo ty, nebo cokoliv z toho.
V tom s ní nesouhlasím.
Jsi na mě hodný.
Musíme se vzájemně krýt.
Můžu si dát cigaretu?
Netlač na to.
Irene?
Jude?
Ahoj.
Uvařil jsem ti čaj.
Děkuji ti.
Hele, zajímalo by mě, jestli můžeme jít za panem Dunlapem.
Moc mě to mrzí, Jude. Nemyslím, že se na to dnes cítím.
Ale ty bys měl jít.
Na lednici je číslo na taxík, pokud ho potřebuješ.
Dobře.
Hele,
co se to včera v noci stalo?
To nestojí za řeč.
Manželství jsou někdy taková, víš? Jsou vzestupy a pády.
Musí to pro něj být těžké.
Vedeš si tak dobře. Chůze a řízení.
Jo.
Myslím, že je jen zvyklý na to, že ho neustále potřebuješ.
No, já ho potřebuji.
Vždy ho budu potřebovat.
A on mě taky potřebuje.
Lucy, vypadni odtamtud! No tak!
Ven.
Promiň. Je starostlivá.
Jo.
Doufám, že ten gauč byl v pohodě.
Jo.
Budeš na mě tak zírat? Jsi jako ten pes.
Chci ti něco ukázat.
Zdravím, pane Yorku.
Chcete snídani?
Ne. Děkuji, jsem v pohodě.
Jste si jistý? Udělala jsem rohlíčky.
Díky.
Díky, zlato.
-Jen už žádné přespávání, jasný? -Jo, chápu.
-Tomu neuvěříš. -Bowlingové koule jsem už viděl, Byrone.
A sakra, co je to za věc?
Váš pečovatel to zakopal za vaším domem.
Ale dávej pozor, aby ses toho nedotkl.
-Věř mi, není to sranda. -Nemávej s tím tak kolem.
Dej to pryč.
Dobrý nápad.
-Musím jít. -Teď?
Jo.
Nechceš to tam, co já vím, dát zpátky a znovu to zprovoznit?
Mám nějaké věci na práci.
-Důležitější než tohle? -Ano.
Nevadí, když to zkusím?
Jasně, jen si posluž.
Zdravím, profesor Sandhu? Tady Denise.
Dobrý, jsi zpátky.
Právě včas. Začala jsem pěstovat vlastní kombuchu.
Tahle špína, to je Scoby.
Je to bakteriální kolonie, a je to pro tebe dobré.
Právě jsem odešla ze školy.
Cože jsi?
Právě jsem mluvila se svým poradcem. Řekla jsem, že se nevrátím.
To je šílený!
Chci říct...
-Jsi si jistá? Co budeš dělat? -Já nevím.
Možná je to přesně to, co potřebuji.
-Možná se sem dokonce přestěhuji. -Do Farnsworthu?
A co život, který jsi budovala?
To není život, který jsem chtěla.
Myslíš, že každý si žije život, jaký chce?
Přijde mi to celkem urážlivé.
Ne všichni tady máme stejné výhody jako ty.
-Výhody? -Víš, co tím myslím.
Třeba Sarah Rushová.
Snažila se dostat na obchodní školu, ale nedostala se tam.
Protože Sarah nechodila do hodin a neměla ráda čtení.
Opustila model OSN, protože nemohla být v Belgii.
Možná zde bylo něco, co ji činilo méně působivou, než jsi byla ty.
Páni.
Nedostala jsem se tam kvůli charitě, Katie. Tvrdě jsem dřela.
Vždy budu mít ve svém životě lidi,
které jsem považovala za přátele, co pochybují, zda jsem si to zasloužila.
Promiň. Dědečku?
Ahoj, tady Jude. Jo, ošetřovatel tvých prarodičů.
Jo, vím, kdo jsi. Co se děje?
Máš teď něco?
Ne.
To je úžasné.
Cítím tu obrovskou tíhu, co mi spadla z ramen,
a nejde jen o peníze za školné.
-Počkej. Účtují vám peníze? -Jo.
Ale jen několik set tisíc dolarů.
Mám z tebe radost. Není snadné odejít.
Asi ne.
Ale dnes je první den něčeho nového. Lepšího.
Nevadí ti být se mnou?
Nazdárek. Ty jsi Jude?
Ano, pane. Pan Dunlap?
Jen Billl, prosím.
-Denise. -Rád tě poznávám. Pojďte dá.
Omluvte ten nepořádek. Několik malých nákladů čekalo na vyložení.
Přemýšlel jsem, že si najmu sekretářku, ale nemohu zdůvodnit ty náklady.
Takže, bylo mi řečeno, že máš něco, co patřilo Billovi staršímu?
To mi neříkej.
Tohle je šťastný náramek mého táty, který se ztratil.
Měl to někdo v domově důchodců.
Nikdy jsem si nemyslel, že ho ještě uvidím. Nakonec měl štěstí. Díky.
Co je to?
Téma mnoha rozhovorů u Dunlapových během let.
Je to divné, že?
Doufal jsem, že řekneš, kde ho tvůj otec vzal.
Jde o to, můj táta mohl být dálkový kamionista,
ale mnohem víc byl velkým kecalem.
A tohle byl jeho poznávací příběh.
Opravdu bychom to rádi slyšeli.
Vyprávěl příběh o stopařovi, kterého nabral ve městě.
Říkal, že byl trochu útržkovitý.
Jako kdyby byl na útěku, nebo tak něco.
Jistě už pár hodin na cestě.
Můj táta si všiml, že je někdo sleduje v dodávce.
Můj otec znal všechny zadní cesty.
-Utekli, že jo? -Jo, samozřejmě. Ale...
Tady ten příběh začne být divný.
Táta řekl, že jakmile ztratili dodávku z dohledu,
stopař sáhl do jeho přihrádky
a vytáhl tátův lovecký nůž.
Myslel, že ho chce bodnout, nebo tak něco.
Ale místo toho si tu věc vyřízl z kotníku.
Párkrát s tím praštil o kapotu a dal to tátovi na památku.
Kde jsi spal?
To je vše, co máš na srdci?
Nevím, co říct.
Až na to, že se omlouvám.
Mýlila jsem se.
Byla to chyba.
Chyba?
Nechat mléko venku je chyba.
Chybějící knoflík na košili je chyba. Tohle bylo...
Stáli jsme přímo tady.
Uklidili jsme po tvém bridžovém klubu.
Marcy Delmore podváděla. Ptal jsem se, jestli bys jí umravnila.
Prosím, Frankline.
Řekla jsi: „Nikdy nevyhrává“. A v tom zazvonil telefon.
Telefonát, který by rodič neměl dostat.
A já jsem se pro tebe stal silným.
Nechal tě truchlit, jak jsi potřebovala.
Myslel jsem, že je to správná věc.
Chtěla jsi...
Chtěla jsi mě tu nechat
úplně samotného,
projít si tím znovu.
Byla jsem sobecká.
Jsem sobecká.
Ty nejsi.
Seděla jsi přímo tady
a slíbila mi dalších 30 let.
-A pak, co? -Frankline.
Nemohla jsem ti slíbit ani 30 dní, natož let.
Co jsi chtěl?
Chci jen být dostatečný.
Abys chtěla zůstat.
Dobrá.
Dobře.
Tak jo.
Ano! To je to, o čem mluvím...
Co? Ne. No tak.
Jo.
-Zdravím! -Ahoj.
-Hlídkový deník. Jsi připraven skončit? -Dobře.
Deena mě zlomila. Pořídíme si tu vířivku.
-Jo? -Jo.
Myslí si, že mi to pomůže s mým ischiasem.
Hele, Gibby, co je to za zatčení? Kdo je Jude?
Novatny byla tu noc na recepci. Jen nějaké opilé dítě.
-Vyhnul se zatčení? -Hádám, že to bylo nedorozumění.
Děcko se ukázalo být pečovatelem Yorkových. Paní Yorková to vyjasnila.
Pečovatel.
Díky, Gibby.
Byrone, jsi tady?
Nazdar, jaká byla směna?
No, jen jeden uřvanec.
Hledáš něco?
Jo. Viděla jsi ty startovací kabely?
Franklin si je musel půjčit.
Ne. Bože, chudák Franklin. Vypadal tak mizerně.
Jo, bude v pořádku.
Hele. Jsem na tebe opravdu pyšná.
Najít si nového přítele. I když je to starý nevrlý chlap od vedle.
Musím někde začít.
Jo.
Vidím je. Jsou v krabici na větrák.
Podívejme se na tebe, orlí oči.
Bav se.
Jo. Díky, Jean!
Franku!
Jdu na to.
Tommy! Jestli takhle budeme pokračovat, tak si začneme lézt na nervy.
Jo. Paní Yorková, je tu váš pečovatel?
Ne, proč?
Nechci vás vyděsit. Podívejte.
Jsou zde docela závažné věci. Násilné incidenty, držení na psychiatrii.
Takže bych ho rád vzal do vazby, dokud to nevyřešíme.
Vazba? To musí být omyl.
Paní Yorková. Není na tom dobře.
Využil falešných záminek, aby vám vstoupil do života.
To mi stačí.
Kdy čekáte, že se vrátí?
No, nečekám.
-Už jsem ho vyhodila. -Vyhodila jste ho?
Ano, to jsem udělala. Byl opilý a zatkli ho.
Jak bych ho po tomhle mohla vzít zpátky?
Jo. Řekl, kam půjde?
No, vím, že se nemohl dočkat, až odjede z Farnsworthu.
To se vsadím.
Dobře.
Pokud se vás pokusí kontaktovat, tak chci, abyste mi zavolala.
-Dobře? -Dobře.
Věřte mi. Těchto lidí je mnohem těžší se zbavit, než si myslíte.
Děkuji.
-Co je tu tak vtipného? -Jen jsme si vykládali historky.
Ten salát vypadá zajímavě.
Na takových místech si radši dávám teplé jídlo.
Co ti řekl?
Klid.
Jsem v klidu.
Vidíš tu pulzující žílu na obličeji tvé mámy?
To je indikátor hypertenze.
Měla by sis ten krevní tlak zkontrolovat.
Dost.
Taková nebývala.
Víš.
Poprvé jsem ji potkal, když byla o něco starší něž ty.
-Bylo to její Perdisco. -Ne.
Perdisco?
-Ty jsi tam byl? -Jasně. Bylo nás tam hodně.
Viděl jsem to z první ruky. Tvá matka měla divokou stránku.
Myslím to vážně, Nicku. Nedělej to.
Jaké věci dělala?
Pokud mi paměť slouží správně, tak nic slušného.
Vzpomínám si jednou, ona a Caleb...
Dost!
Byla jsem jen mladá, hloupá holka.
Nic, na co bych mohla být hrdá.
Víš, někteří z nás z toho vyrostli předtím, než se někdo zranil.
Neřekl bych, že jsi nikomu neublížila, Stello. A co Caleb?
Kdo je vlastně Caleb?
Nikdy ti o Calebovi neřekla?
Vidíš, to mi připadá úžasné.
Protože ti dva si byli opravdu blízcí.
Vidím to, v tomto světle.
Jsou to ty oči.
Ta podoba.
Sakra!
Vstávej, Toni.
No tak. Pojďme!
Co to sakra děláš?
-Tohle je šílený! -Pozor na pusu!
Děláš si srandu.
No tak. Musíme si pospíšit.
Co se děje? Děsíš mě!
Nemůžeme Nicka jen tak opustit.
Ano, můžeme. Pojďme!
Ne.
Ani na to nemysli! Počkej!
Prosím!
Stello, no tak! Tohle mi nedělej!
Stello!
BENZÍN A MYTÍ
Kde jste byli celý den?
Babi, za pečovatele jste si vybrali tu nejpodivnější osobu.
Zjistili jsme, kam šel.
Tohle je dodací kniha Billa staršího. 5. června 2005.
V den, kdy byl propuštěn z vězení.
Enfield, Michigan?
Je to osm hodin jízdy. Můžeme se tam dostat do rána.
Denise říkala, že by jela.
-Opravdu? -Proč ne? Jsem pro výlet.
Výlet kam?
Do Michiganu. Vypadá to, že můj otec tam šel hned z Farnsworthu.
Našel jsi další stopu, viď?
Můžeme jet všichni. Pojeďme přes noc nahoru k pobřeží.
-Mohla by to být zábava. -Ne, díky.
Zdá se to být odlehlé. Jako dobré místo, kde se ukrýt.
Vsadím se, že tam je.
Doufám, že ano.
Pojď se mnou.
Jste vy dva v pořádku?
O nás se nestarej, dítě.
Má to co do činění s Judem?
Proč všechno musí být o něm?
Ne, to je...
Není to všechno jeho chyba. Je to jen hloupý kluk.
Tohle je mezi mnou a tvou babičkou.
Vy dva to vyřešíte.
Po celé té době by sis myslela, že jsem získal nějaké povědomí
o tom, jak vztah funguje, nebo ne?
Řeknu babičce, aby na ten výlet nejezdila.
Ne. Nikdo ji nebude rozmlouvat, aby nedělala to, co sama chce.
To jsem se naučil.
No, zůstanu tady. Můžeme se spolu potloukat.
To je milé. Ale vím, že chceš jet.
Jsi z toho nadšená. Někdo musí dát pozor na tvou babičku.
Drž ji dál od toho minibaru.
Tomu nevěříš.
Že ne?
Nevím.
Měla bych?
To není skutečné. To jsou ti lidé, o kterých jsem ti říkal.
Víš o tom sledovači?
Není to náhrdelník.
Vyřízl jsem si ho z nohy.
Udělají cokoliv.
Musíš mi věřit.
VESMÍRNÉ ZÁVĚSY Z NEWARKU, NJ
Nevíš, kudy jet?
Taková škoda, že jsme se zbavily našeho navigátora.
Dobré je, že vím, jak pracovat se sledovacím zařízením.
Cože?
Dívala jsem se, jak to dělá Nick.
-Zvládla bych to se zavázanýma očima. -Tak do toho!
Nejprve mi řekni, co je „balíček.“
Nebo mám dojít pro Nicka?
Není to „co“.
Ale „kdo“.
Ten „Balíček“
je muž.
Jeden z nás.
Porušil pravidla, a naší prací je ho najít.
A pokud to neuděláme, tak spousta lidí bude ve vážném nebezpečí.
Proto nemůžeme riskovat se „zábavným Nickem“.
Vidíš? Proč jsi mi to prostě nemohla říct?
Mohly jsme se tomu vyhnout.
Nebyla jsem si jistá, jestli to pochopíš.
Bála jsem se.
Je toho mnohem víc než kaple.
Můžeš s tou věcí pracovat nebo ne?
Nezapomeň na rozpis léků.
Nebudu pryč tak dlouho.
Proč musíš jet?
Noc, co jsem ti napsala ten dopis, Frankline, jsem našla Judea.
To musí něco znamenat.
Musí?
No, dívala jsem se na tu planetu 20 let a ptala se proč.
A pak, tu samou noc,
kdy jsem byla připravená přestat,
mi odpověděla.
Vždy hledáš odpověď na to velké tajemství života.
Já svou našel.
Tady v tomto domě, s tebou.
Doufám, že najdeš, co hledáš. Opravdu.
A ať už to najdeš nebo ne, budu tady na tebe čekat.
Dostanu tě.
Opatrně, Denise. Děda Frank na tom ptáčkovi tvrdě pracoval.
-Buď něžná. -Nic, co by Elmerovo lepidlo nespravilo.
Dědo Franku, pojď za mnou!
Byl jsem povolán.
Děti mají hodně energie, že?
Škoda, že ji nemůžeme využít. Nějaká by se mi hodila.
Víš, že tu vždycky jsem, když si budeš chtít promluvit.
Já vím.
Nemusím ani nic říkat. Mohla bych poslouchat.
Kdy jsi se naposled zdržela názoru, mami?
Pozdní podzim, 1994, ale myslím, že jsem měla laryngitidu.
V práci bude hodnocení. Nebude to dobré.
Je to jen práce.
Není to jen to.
Snažím se, aby to všechno do sebe zapadalo.
Leslie pořád říká, že bychom měli být vděční za to všechno, co máme,
a má pravdu, ale já...
Neumím to tak cítit.
Jsem tak unavený z toho, jak všechny zklamávám.
Nikoho jsi nezklamal.
Je tu spousta lidí, kteří tě milují.
Denise tě zbožňuje.
Myslíš?
Já to vím.
Mluvil jste s doktorem Evansem?
Chce mi znovu upravit léky.
To...
To by mohlo být dobré, že jo?
Jo.
Nechci tě znepokojovat. Bude to dobré. Jen jsem se potřeboval uvolnit.
Jsem v pořádku.
Opravdu.
Všechno v pořádku, babi?
Jo, zlato, jsem v pohodě.
Dobře.
Haló?
Ahoj. Volám Franklinovi Yorkovi.
Je to kvůli tomu klubu marmeláda měsíce,
řekl jsem, abyste přestal volat.
Pane Yorku, jde o ty mince.
Dublony. Velmi vzácné.
Jak jste sehnal tohle číslo?
Zavolal jste mi. Pamatujete? Mluvili jsme po telefonu.
Ne. Kdo je to?
Mám o ty mince velký zájem. Řekněte mi, jak jste je dostal?
Hele, nejsou moje, jasný?
Vážně? Tak čí jsou?
Hele, už sem nevolej!
Franku!
Je čas. Pojďme.
Co je to s tebou?
Zvykneš si na výpary. Nech mě ti to ukázat.
Takže. Tohle je srdce. Jasný? Stará se o to, aby vše tikalo.
Po vyjmutí to ztratí náboj. Ten váš chlap věděl, co dělá.
Doufal, že to už nikdy nepoužijeme.
-No, funguje to nebo ne? -Dobře.
Došlo mi, že do toho musíme narvat tolik energie, co to jde.
Jediné, co musíme udělat, je zavřít okruh.
Přímo tam. Pak to prostě naskočí zase zpátky.
Teoreticky. Ale napadlo mě, že to nechám na tobě.
Bude to fungovat.
Kašlu na to.
Vidíš? Říkal jsem ti to!
Hele, holka, na co štěkáš?
Co je to za zvuk?
Já nevím.
Co se děje?
Jsi v pořádku?
Myslím, že jsme tady.
Franku.
Jsi v pořádku?
Dokázali jsme to!
My jsme to sakra dokázali.
No tak!
Ach, můj bože.
Takže, kolikrát jsi to udělal?
Tohle bude po 857.
To je docela přesné.
No, celé tvé tělo se chystá být rozděleno
na milion částic a spojit se napříč vesmírem.
Je to nezapomenutelný zážitek. Zaznamenávám si to.
Jo.
-Postav se tam. -Dobře.
Sakra, začínám být trochu nervózní.
Měl bys být.
-Na co to je? -Věř mi.
Tohle to dělá normálně?
Tady to máme.
Co je to? Myslel jsem, že to bylo...
Ach, můj bože!
To je nádhera.
Jo, to je.
Šel jsi někdy ven?
Ne.
Ne, vždycky jsem se bál.
Už se nebojím.
Překlad titulků: Renata_C
Kreativní dohled Kristýna