Kukucs!
Az ott apa?
ZÁLOGHÁZ ARANYÉRT KÉSZPÉNZT ADUNK
ELNÉZÉST, NYITVA VAGYUNK
Jó reggelt! Be szeretne adni valamit?
Szeretném megkérdezni, mi a véleménye ezekről.
Oké, lássuk csak! Jó helyen jár.
-Szabad? -Persze.
Úgy tűnik, ez egy eredeti spanyol dublon.
Látja ezt itt?
Ebből lehet biztosan tudni.
Spanyol dublon. Szóval ritka?
Nem. Régóta készítik őket.
Vannak köztük ritkábbak. Ezek talán... Az 1700-as évekből valók.
-De... -De mi?
Általában meg tudom mondani róluk, hol verték őket. Ezekről viszont nem.
Lehet, hogy lopottak?
Miért? Ön szerint azok?
Emlékszel, mikor először találkoztunk, Toni?
Nagyjából ekkora voltál.
Biztos nem.
Elég rég volt.
Most pedig nézzenek oda!
Nemsokára jön a perdisco.
Perdisco?
Az meg mi?
Menj, adj valamit enni Marmalade-nek! Beszélnék a vendégünkkel.
De...
Négyszemközt kell beszélnem a vendégünkkel.
Úgy tűnik, nem sok mindent osztasz meg a lányoddal.
Ma már máshogy van.
Barátokat akar, internetet, szabadságot.
Éppen ezért kell neki a perdisco.
Hogy máshogy gondolkozzon. Hogy lássa, honnan jön.
Mért jöttél?
Shamas miatt?
Miért én jutok rögtön eszedbe?
Ne szerénykedj!
Van tapasztalatod.
Ez egy különleges feladat.
Érezd megtiszteltetésnek!
Az ő fiáról van szó.
Találd meg!
Megbízik benned, hogy megoldod. Szóval...
Vidd Tonit is.
Készen áll.
-Épp ideje. -Ezt én döntöm el.
Tényleg?
Te is ennyi idős voltál, amikor Epi elvitt az első utadra.
Azt mondod, rosszul tette?
Ő nem olyan, mint én.
Lehet, hogy nem.
De nem csak a te lányod.
Ő a következő.
Nem mondhatsz nemet. Ez fontosabb annál.
Mindannyian nagyra értékeljük az áldozatodat.
Nem akarom magammal vinni.
Nem?
Nos, ha te nem akarod magaddal vinni,
akkor talán én viszem magammal.
ÉJSZAKAI ÉG
Szia!
Meghoztam a ruhákat, amiket kértél.
Köszönöm, drágám.
Ezt nem a Marshallsban vetted.
Mi a baj a turkálóval?
Adj neki Michael régi ruháiból! Biztos jó a méret.
Mondtam már, hogy nem akarom.
Hordhatja, amit vettem.
Jó.
De ne bánjunk többé úgy vele, mint a börtönben! Jó?
Szóval végre ébren van!
Jó reggelt!
Hogy érzi magát?
Jobban.
Örülök, hogy fenn van.
De van valami...
Nagyon éhes vagyok.
Burgonyalepényt és virslit kérek.
A rántott szelet az mi?
Egy szelet hús, klopfolva, panírozva, olajban sütve. Mártással. Finom.
Oké. Egy olyat is kérek. Köszönöm.
Jó étvágya van, azt látom.
Ki következik?
Két tükörtojást kérek,
pulykakolbászt és narancslét.
És hozna még egy tál barackos kosárkát is?
Hónapok óta nem reggeliztél.
Ma megkívántam ezt mind.
Én csak kávét kérek. Nem akarok eladósodni.
Szóval, Jude, emlékszik már valamire?
Tudja, hogy miért van Illinois-ban?
Hogy mit csinált azelőtt?
Van elképzelése, hogy esetleg mikor fog továbbállni?
Mi az? Tudod, nekem ez is eszembe jutott.
Sosem kérte, hogy hívjuk a rendőrséget, vagy az orvost, vagy bárkit.
Vajon miért?
Parancsoljanak.
Köszönöm, Magda, nagyon jól néz ki.
A Jelinek már nagyon régi hely.
Talán csak egyszer volt zárva.
Ez itt a biliárdterem. Franklin barátja, Randy a tulaj.
Hé, talán egyszer elviszi magát is.
De vigyázat! Veszélyes fickó.
Nehogy szerencsejátékra csábítsa!
Ja. Kár lenne elverni azokat az arany pénzérméket.
Jól van ott hátul?
-Jude? -Ó, te jó ég!
Biztosan túl sokat evett.
Hatvan dollárt fizettem a reggeliért.
Egész nap ugyanazt az emailt gépeltem százszor.
Nem bízik a CC-zésben.
Nem lehet többé csoportos emailt írni?
Jeff mindenkinek elküldte a választ.
Hé, Denise, lemegyünk ebédelni. Jössz?
Kösz, nem. Be kell fejeznem ezt Marknak. Egy óra előtt kéri.
Ez nagyon jó! Szép munka.
Köszönöm. Tetszett nekik a terv az adósság átütemezésére?
Mindannyiunknak tetszett. Látom, vannak új ötletek is benne.
-A tieid, ugye? -Igen.
Egyik sem nagy szám, de...
Szeretsz itt dolgozni, Denise?
Persze. Miért ne szeretnék?
Felállítunk egy új, belső csapatot.
Úgy vélem, jól jönne oda valaki, aki ilyen lelkes és tehetséges.
Mit mondasz?
Mark, még van vissza egy évem az MBA-ből. Én nem...
Be fogod tudni osztani az idődet.
Elég sok elfoglaltság, de szerintem megoldod.
És sokkal többet fogok neked fizetni, mint a gyakornoki béred.
-Gondold át! -Oké.
-Hét végéig kérem a választ. -Jó.
Gyorsan fel kéne állnia a csapatnak.
Köszönöm.
Jude! Nem akarom sürgetni.
De ha esetleg nem tetszenek az újak, kimostam a régi ruháit.
Köszönöm.
Köszönöm, hogy kimosta a ruháimat.
De jobban szeretem az új dolgokat.
Azt látom.
Jöjjön, üljön le!
Igyon egy kis gyömbérsört!
Tessék.
Pihenjen! Nézhet, amit csak akar.
Csak ne azt a mesterkélt bíróságos műsort, azt utálom.
Rendben. Nem nagyon néztem semmit, amikor kicsi voltam.
Nagyon szigorúak voltak velem.
Azt hiszem, kezdenek visszajönni az emlékek.
Ez nagyszerű.
Nem kell erőltetni.
Visszajön majd.
A diákjaimnak mindig ezt ajánlottam.
Tudtam, hogy tetszik nekik.
Van benne minden.
Menekülés.
Bosszú.
Megtévesztés.
Tiszta a kocsi.
Találd ki, mire akadtam a garázsban!
Azt gondoltam, most, hogy edzel,
jól jöhet végre.
Használhatod tévézés közben.
Ez nagyszerű, drágám. Köszönöm.
Mit csináltok itt ketten?
Irene, kijönnél a konyhába?
Mutatni akarok valamit.
Mesedélután? Gyömbérsör?
Mi folyik itt? Hisz felnőtt ember.
Franklin, beleegyeztél, hogy maradhat.
Ettől még nem kell a kívánságait lesnünk.
Nem vagy az anyja.
Mondd, hogy nem vetted be ezt az egész amnézia-dolgot!
Meg van rémülve. Légy kedves vele!
Jude!
A feleségem szerint jobban meg kéne ismernünk egymást.
Olyan férfi a férfival dolog.
-Akar esetleg szkanderezni? -Jaj, ugyan már!
Inkább sakkozzunk!
Kitűnő!
Franklin imád sakkozni.
Byron Albermarle a közgyűlésbe! Byron Albermarle vagyok.
Jó napot, Mr. Albermarle.
Lloyd vagyok a városházáról. Ráér egy percre?
Üdvözlöm. Lloyd.
Persze, ráérek.
Elnézést, a zenészek most hangolnak a jazzkoncertre.
Szóval, a vita időpontjáról van szó?
Nem.
Nem arról.
Panasz érkezett hozzánk, miszerint ön aláírásokat hamisított
a jelöltállítási beadványán.
Hogy mi?
Ez nevetséges.
Ez...
Az isten verje meg!
Ki mondta ezt?
Franklin York?
Ő volt az, ugye?
Miért éppen Franklin York?
Úgy véljük, nem kell jogi útra terelnünk a dolgot.
Jogi útra. Értem.
Amennyiben felfüggeszti a kampányát, lezártnak tekinthetjük az ügyet.
Tudna esetleg beszélni valakivel a tévémről?
A színek még mindig rémesek.
Vennék magamnak újat,
ha nem küldeném az állami nyugdíjamat teljes egészében
a semmirekellő unokaöcsémnek.
Bejön ide azzal a kisbabával, és azt hiszi, ezzel megpuhít.
És így is van, a fenébe.
Roy, maga igazán különleges.
Ne mondja!
Maga viszont csöppet sem az.
Fáj a karom.
Biztos, hogy jól csinálta?
Persze.
Már beszéltünk erről máskor is.
Dédelgetett emléktárgyak tűnnek el.
És ön mit is mondott?
"Össze voltak zavarodva."
A betegekre fogta.
Halljuk a magyarázatot!
Kérem, ne rúgjon ki!
Ez egy régi stratégia.
Nagyapámnál láttam utoljára.
Hagyd békén, Franklin!
Most pedig egy saját ötlet.
Lássuk, hogy tud improvizálni!
Remélem, az jobban megy, mint a bájcsevegés.
Koncentrálok.
Nos, nem elég jól, mert azt hiszem, sakk-matt.
Jó játék volt.
Megfogott.
Hát, a fatelepre kell mennem, veszek egy-két dolgot.
Jöjjön velem! Hadd ugráltassam egy kicsit!
Igen, persze. Oké.
Jó. Én is jövök.
Azt akarod, hogy összemelegedjünk, nem?
Maradj csak itt, és erősítsd a lábad!
Gyerünk, Jude!
Üljön előre, hogy ne legyen hányingere!
-Helló. -Helló.
A gyerekektől távol kérek egy pályát.
Négy játék?
Legyen öt!
Tehát ne felejtsék el a prezentációkat péntek délután öt óráig beadni!
Nem szeretnék az utolsó percben küldött e-maileket.
Gyorsan elintézek itt valamit. Maradjon itt! Ne nyúljon semmihez!
Üdv, Mr. York! Megint apró kell a parkoláshoz?
Ma nem, Kathy. Csak Irene-nek kell valami.
Biztos valami különleges.
Százasok jók?
Igen, persze.
-Köszönöm. -Szép napot!
Önnek is.
Sokat tud a fáról, Jude?
Nem.
Én a faiparban dolgoztam.
Ötven évig ez volt a szakmám.
Volt itt régebben egy másik fickó, Richard, aki ugyanebben utazott.
Egy nap eljött hozzám, őrülten izgatott volt.
Idegesen járkált, és egy barátjának a barátjáról hadovált,
aki valami indiai fickóról mesélt neki,
akinek volt egy burmai teakfaültetvénye.
És, hát, az egy ritka fa.
És hihetetlenül olcsón árulta.
Richard azt akarta, én is szálljak be, és vegyük meg az egész ültetvényt.
Ideszállíttatnák a fát, egy részét feldolgoznánk, a többit eladnánk.
És egy üveg különleges whiskey mellett osztozkodnánk a nyereségen.
Jól hangzik, nemde?
És beszállt?
Nem, Jude.
Nem szálltam be.
Túl szépnek tűnt, hogy igaz legyen.
Richard csődbe ment.
Nem is léteztek azok a fák.
Ez itt 5000 dollár.
Ügyes szélhámos maga.
Jó volt a műsor.
Nem kell nagy felhajtás.
Ez az amnézia dolog kicsit túlzás volt, de...
Isten tudja, hogyan, Irene bevette.
Visszagondolva
azt kívánom, bár ne szóltam volna Michaelről.
Rosszul tettem.
Vigyáznom kell Irene-re!
Fogja a pénzt!
Menjen!
Ne jöjjön vissza!
Tudja, én nem akarok semmit.
Nem vagyok rossz ember.
Nem fogadom el a pénzt.
Irene-nak majd azt mondja, leléptem?
Valószínűleg.
Mondja meg neki, hogy köszönöm!
Jude!
Várjon!
Ő Epi nagypapa barátja?
Olyasmi.
Együtt voltak börtönben?
Úgy néz ki, hogy ő is volt börtönben.
Nem marad itt, ugye?
Nem.
Jó.
Hé! Toni!
Nagyi, itthon vagy?
Denise!
Mit keresel itt?
Most, hogy itt vagyok, rájöttem, hogy telefonálnom kellett volna.
Ne haragudj.
Minden rendben?
Igen. Csak hiányoztál.
Nagypapa itt van?
Nem, elment valamit elintézni.
Persze.
Megyek, csinálok kávét, vagy teát, vagy amit akarsz.
Franklin elmondta, miről beszéltetek, adjuk el a házat és költözzünk el.
Jaj, de kár, hogy elmondta.
Sajnálom, nem az én dolgom.
Nem kell bocsánatot kérned.
-El kell mondanom valamit. -Hé, ez ki?
"Gabriel."
Volt egy használtkönyv-vásár a közösségi házban,
a fotó az egyik könyvben volt.
Itt a nagyapád.
Denise, ne lepődj meg!
Miért?
Szia, Denise.
Szia, nagyapa.
Hé, és ő kicsoda?
Ez a meglepetés.
Felvettünk egy gondozót.
Jude, ez itt az unokánk, Denise.
Miattad vettük fel Jude-ot.
Komolyan vettük, amit mondtál.
Két nap alatt találtatok valakit.
Igazad volt.
Segítségre volt szükségünk.
És akkor jött Jude.
Ez a sors keze.
Van ebben gyakorlata, vagy egyáltalán végzettsége?
Persze, hogy van neki.
Nagy családban nőttem fel.
Sok időt töltöttem az idős rokonaim gondozásával.
Tehát nem bánja, ha két öreget kell furikáznia.
Nem tudok vezetni.
Franklin amúgy is szeret vezetni.
Denise, azt hittük, örülni fogsz.
Így nem kell aggódnod miattunk.
Van csokidarabos fagyi...
-Mi folyik itt? -Hogy érted ezt?
Ki ez a fickó?
Csak egy gondozó.
Ne mondd, hogy előre adtál neki 5000 dollárt!
Nem fizettünk még semmit neki.
Várjunk csak! Szóval ellenőrzöl minket? Honnan tudsz erről?
Te mondtad, hogy a banki értesítések
nekem jöjjenek, mikor ellopták az adataidat.
Ez igaz. Nem, nincs szó ilyesmiről.
Jól vagy, édesem? Kicsit fáradtnak tűnsz.
Csak aggódom miattatok.
Jól vagyunk. Azt akartad, szerezzünk segítséget. Megtettük.
Jó, de megbíztok benne?
Azt hiszem.
Mégis mit tenne? Ellopja a hashajtót?
Nos, Denise, ideje indulnod.
Nem jó, ha túl későn vezetsz.
Most rögtön? De azt hittem, itt maradhatok.
Felajánlanánk, persze.
De az emeleti szobákban rendetlenség van.
És most, hogy Jude a vendégszobában...
Itt lakik?
Egyelőre próbaalapon.
Oké.
Mindegy.
Felnőttek vagytok. Semmi közöm hozzá.
Ráadásul rengeteg dolgom van holnap.
Hát akkor, jó volt látni titeket.
Kikísérlek.
Viszlát, szívem.
Azért vagyok itt, hogy segítsek.
Ez minden.
Ha aggódsz, nyugodtan gyere át bármikor, és nézd meg!
Nehogy kiderüljön, hogy hazudsz, haver!
Így is elég bajom van már.
Nem hazudok. Becsszó.
Oké.
Makacsok, különösen a nagyi.
Franklinnek arany szíve van, de mostanában kicsit...
Csak tartsd rajta a szemed!
A tűzhely ne maradjon bekapcsolva, és ne legyen késő esti séta!
Érthető?
-Halló! -Katie?
-Denise? -Igen, én vagyok.
-Ráültél a mobilodra? -Dehogy! Direkt hívtalak!
Ó, oké.
-Rég nem beszéltünk. -Igen. Ez most furán hangzik,
de még mindig Farnsworth-ben laksz?
Fura madár ez a fickó.
Hagyd már, drágám!
-Segít nekünk. -Ja.
Gondolkoztam azon,
amit mondtál, és igazad van.
Nem kezelem többé úgy, mintha börtönben lenne.
Köszönöm, Franklin.
Ő is értékelni fogja.
Hé, van egy ötletem.
Nézzük meg a csillagokat!
Mikor?
Ma este?
-Igen. -Most?
Miért ne? Jó móka lesz.
Nem tudom, drágám, nekem...
Olyan nehéz napom volt.
Úgy érzem, nem is voltunk kettesben, amióta megérkezett.
Kész a mosogatás.
Segítsek még valamit elpakolni?
Jöjjön be!
Eleget segített.
-Jól vagy? -Igen.
Fáj a lábam.
Túl sok volt a tekerés, azt hiszem.
Hát, van az a krém,
a fájdalomcsillapítós. Azt hiszem, a lenti fürdőben van.
-Majd én... -Hozom én.
Azzal az asztallal meg történt? Azt hittem, kint van a verandán.
Csak egy kis felújítás.
Jól mutat.
Szóval, milyen volt az első teljes napja Farnsworth-ben?
Remélem, jól érezte magát.
Igen, köszönöm.
Miért ilyen kedves hozzám?
Nos, kedves ember vagyok.
Önnel nem nehéz kedvesnek lenni, Jude.
De nem is ismer.
Tényleg nem.
Még nem.
Franklin elmondta, mi történt a fiával.
Gondoltam.
Milyen volt?
Szerette a csendet.
A természetet.
Rávette Franklint, vigye el madárlesre.
Nagyon élvezték.
Heves volt.
Annyira...
Annyira izgatott lett egy-egy dolog miatt,
hogy alig jöttek a szájára a szavak.
Vicces volt.
De nem sokat nevetett.
Kedves volt.
És olyan átkozottul idegesítő.
Hiányzik.
Sajnálom.
Olyan régen volt már.
Nemsokára hosszabb ideje élek nélküle, mint amennyit velünk volt.
És mégis, néha még mindig úgy érzem,
ha kicsit jobban elfordítom a fejem,
megláthatom.
Hogy
ott vár,
csak nem látom.
Látta őt, Jude?
Látta őt?
Nem. Nem láttam.
Hát persze.
Amikor kicsi voltam, az apám
elhagyott minket.
Gabriel?
Láttam a fotót.
Irene, nem véletlenül jöttem ide.
Azt hiszem...
Azt hiszem, az apám Farnsworth-ben van.
Segít megtalálni?
Persze.
Persze, hogy megteszem.
"Dantès eközben elindult útjára.
"Minden lépéssel új érzelmek árasztották el a szívét,
"visszatértek a legelső, legerősebb emlékei,
"nem egy fa, nem egy utca, amelyen végigment,
"mégis boldog emlékezés lett rajta úrrá.
"Ott állva, csordultig a csodaszép gyermeki emlékkel,
"szíve majd kiugrott a helyéről,
"térde megbicsaklott, szeme elhomályosult.
"Ha nem ragadja meg az egyik faágat,
"bizonyosan elesik."
Mi a...
Ez meg mi?
-Mama? -Igen?
Miről beszélt az a fickó?
A perdisco.
Ez a közösségünk része.
Beavatási rítus.
Buli is lesz?
Olyasmi.
Az enyém mikor lesz?
Azt hittem, nem érdekel.
Tegnap azt mondtad, hagyjuk itt az egészet.
Hogyan érdekelne bármi is, ha egyszer sosem mondasz nekem semmit?
Hozz egy táskát! Elutazunk!
Elutazunk?
Hová megyünk?
Az meglepetés.
Messzire.
Mama!
Hideg lesz ott?
Hozz dzsekit a biztonság kedvéért.
-Kész vagy? -Igen.
Menjünk!
Ha a szállodában lesz szobaszerviz, rendelhetünk rákot?
Nem arra!
-Akkor nem utazunk el? -De igen.
De nem visszük a kocsit.
Azt mondtad, tudni akarod a titkunkat.
Ez a titok.
Azt hittem, nem állok készen.
Bizonyítsd be, hogy igen!
Azta!
Óvatosan!
Mi ez az egész?
Várj itt!
Oké.
Képzeld azt, hogy ez egy lift!
Csak éppen nem mozog.
Hanem mi mozgunk.
Ennek semmi értelme.
Ez a lift.
Ez most furcsa lesz.
Mi az?
Mit csinálsz?
Így választom ki az úti célt.
Ez olyan, mint egy álom.
Igen.
Ahogy mindig is mondtam.
Hogy mi...
különlegesek vagyunk...
Nem vagyunk olyanok, mint a többiek.
Áldottak vagyunk.
Sok-sok évvel ezelőtt...
a családunk magára vállalta...
a szent felelősséget.
Az a kötelességünk...
hogy vigyázzunk...
valamire...
ami hihetetlenül csodálatos.
És hamarosan meglátod, miért.
Indulj!
Gyerünk!
Most mi történik?
Gyere!
Anya, nem biztos, hogy itt akarok lenni.
Add a kezed!
Ne félj!
Jól vagy? Igen?
Itt vagyok.
Mi történt?
Lifteztünk.
Gyerünk!
Kész vagy?
-Hányingerem van, anya. -Mindjárt jobban leszel.
Hová vezet ez?
Majd meglátod.
Segítek.
Hol vagyunk?
Newarkban.
Newarkban? Az meg hol van?
Az Egyesült Államokban.
Az Egyesült Államokban? Az lehetetlen!
Most már érted, miért kell ezt titokban tartanunk?
Nem semmi ez a titok!
És mióta titkoljuk?
Olyan 300 éve.
300 éve?
Siess! Késésben vagyunk.
Tökéletes időzítés.
Ő ki?
Tökéletes. Éppen vacsorát főzök. Szeretitek az oldalast?
Ne aggódj.
Közülünk való.
A feliratot fordította: Kusz Viktória
Kreatív supervisor Keresztes Andrea