Frankline!
Frankline.
Ach, můj bože!
Zůstaň tam, zlatíčko.
Ne. Tady, nech mě tě zvednout.
-Ublížila sis? -Tam.
Co jsi tady dělala?
-Cože? -Někdo je v kůlně.
-V... -Jo.
Hele, ty tam dole!
Pojď hned nahoru!
Mám zbraň!
Já si nehraju!
Vstávej!
Jsi v pořádku?
Hele.
-No, odkud jde ta krev? -Já nevím!
-Musíme sehnat něco, čím ho umyjeme. -Přinesu to. Sedni si!
Mohl by to být jen feťák, co hledal místo na spaní.
Frankline, byl na druhé straně.
Cože? Ne, tam jsem ho nenašel.
-Hodně jsi toho vypila. -Vím, co jsem viděla!
-No, to zkrátka není možné. -Je tady, ne?
Nevíme, kdo ten chlap je, nebo jak se sem dostal.
Mohl by být nebezpečný.
No tak, podívej se na něj. Ani se nepostaví.
Je pokrytý krví někoho jiného.
-Jak to víš? -Protože nemůžu najít ránu.
Nedělej to. Nechoď tam.
Nejspíš je to policie. Zavolal jsem jim.
Panebože, Frankline. Proč jsi to udělal?
-Řekl jsem jen, že jsem někoho viděl. -Co když tam půjdou?
Ne, Irene, co bychom měli udělat?
Musíme jim říct, že to všechno bylo nedorozumění.
-Ahoj. -Ahoj Tommy.
Jsme v pořádku.
Nemůžu uvěřit, že poslali velitele.
Byl jsem zrovna na Mill Road, když jsem uslyšel telefonát.
Kde je ten chlap?
Utekl hned, jak jsem se k němu přiblížil.
-Kudy běžel? -Severně.
Severně?
No, pro jistotu bych měl zkontrolovat váš dům, víš?
Proč? Nikdo se sem nevloupal.
-Je lepší se ujistit. Že? -Jo.
Až po tobě.
Už jsem tu tak dlouho nebyl. Vypadá to tu pořád stejně.
No, nemáme moc rádi změnu, Thomasi.
Moji rodiče se nikdy nezastaví. Teď jsou na Floridě.
Jo?
Člověče!
V tom obýváku jsem se s Mikem poprvé díval na zakázaný film.
Mlha.
Byl jsem vyděšený k smrti.
Jak se teď daří Denise?
Má se dobře. Dodělává si MBA.
-Je jí 22. -Opravdu?
Je jí 24, Frankline.
Čas letí, co?
Ta holka byla vždycky taková chytrolínka.
Vím, že Mike by...
Vím, že by byl opravdu pyšný.
Kontroloval jsi to?
Kontroloval, jo. Nikdo v kůlně není a nic nechybí.
Thomasi. Mohu s tebou mluvit o samotě, prosím?
Jo, tak pojď.
Děje se tu něco?
Je to jen...
Franklin teď moc není sám sebou.
Je zmatený.
A začal vidět věci.
Dívala jsem se z okna, když se díval.
Nikdo tam nebyl.
Je mi líto, že jsme marnili tvůj čas.
Není třeba se omlouvat.
Jsem rád, že tu nikdo neslídí, ale...
Bože, tohle o panu Yorkovi nerad slyším.
Frankline, dám ti vědět, jestli ho najdeme, ano?
Díky, že jsi přišel, Tome.
Kdykoliv.
Co jsi mu řekla?
Řekla jsem, že bych nesnesla, kdyby někdo šel do Michaelova pokoje.
I kdyby to byl on.
NOČNÍ OBLOHA
Dobré ráno.
Dobré ráno, ospalče.
Srst Marmelády je divoká, co?
Čas na stříhání.
Nesnáší stříhání.
Samozřejmě, ale ráda pak dostane odměnu.
Nemůžeme to dnes vynechat?
Přijdu pozdě.
Neboj se, máme dost času.
Dobré ráno, Argentino...
Dobře.
Měly bychom tenhle víkend stříhat.
Náš výlet do kina si necháme na jindy.
Děláš si srandu?
Říkala jsem ti, že jsme to měly udělat minulý víkend.
Trápí tě něco?
Stalo se něco?
Vždycky necháváš věci na poslední chvíli.
Toni, mám tě ráda.
Taky tě mám ráda.
Ahoj, Toni.
Ahoj, Matiasi, jak se máš?
Co to kreslíš?
To nic není. Jen hlouposti.
Když je to hloupé, tak proč tím trávíš tolik času?
Nech ji na pokoji. Nechce ti to ukázat.
To je jedno.
Nevšímej si ho.
Hele, můžu se tě na něco zeptat?
Ano.
To všechno.
Ochutnej.
-Chtělo by to víc soli. -Opravdu?
Chceš si tady dělat domácí úkoly?
Ne.
Do zítra musím odevzdat seminárku, takže zůstanu ve svém pokoji.
Dobře. Tak hodně štěstí.
-Dobrou noc. -Dobrou noc.
Sakra!
Vím, že jsi říkal, že je to daleko, ale tohle je moc daleko.
Ví tvoje máma, že jsi venku tak pozdě, Toni?
Drž hubu, kreténe.
Vyzvednu tě za hodinu, milovníku.
Nebyla jsem si jistá, jestli přijdeš.
Takže tady bydlíš. Dobrý.
Stůj. Tohle je dost blízko.
Podívej se na tohle místo.
Vím, že je to divný.
Ale moje rodina tu je už stovky let.
Máma odmítá odejít. Dobře, viděl jsi to.
Co je tohle?
To nic není. Matiasi...
Sakra.
Kdo má kostel na dvorku?
Můžeš toho nechat, prosím?
Prosím, nech mě se podívat.
Nechceš si sednout se mnou?
Jistě.
Toni,
musím ti říct...
Dělám to špatně?
To
byla sázka.
Sázka?
Kluci říkali, že mi dají 4 000 pesos, když půjdu dovnitř.
Víš, strašidelný dům.
Omlouvám se.
Co?
Každý slyšel příběhy o tvém dědovi.
To je místo, kde dělal všechny své kultovní věci?
Myslela jsem si, že mě máš rád.
Hele,
můžeme si rozdělit peníze.
-Co tady děláš? -Nic.
-Co tady děláš? -Nic!
Vypadni! Vypadni odsud. Teď!
A ty! Běž do svého pokoje!
Ničíš mi život!
Je to starý vojenský batoh.
Najdeš ho v jakémkoliv armádním obchodě.
Říkal jsem ti, že je to jen tulák.
Neměl žádný průkaz, ani peněženku.
PŘÍBĚHY HRABĚTE MONTE CHRISTA
Jen se tam venku potuluje.
Vidí dům a kůlnu a říká si: „Hele, místo na spaní.“
Jen tak na ni náhodou narazil. To je vše.
-Co to je? -Já nevím.
Tak, to zní slibně.
Pravděpodobně je ukradl.
Je to jako by přepadl muzeum.
No tak, Frankline.
Není to o nic víc šílený než to, co si myslíš ty.
-Co si myslím? -Říkala jsi, že jsi ho tam našla,
ale viděla jsi, co se stalo té myši.
Kdyby tam nebyl žádný skafandr nebo tak něco...
Já nevím. Podle mě to není člověk, ale nějaký zvláštní druh...
Bože. Tak pojď.
Nejsi ve stavu, abys vstal z postele
No tak. Zpátky, běž.
No, třese se jako list.
Hoří.
Musíme zavolat sanitku.
Jak bychom to vysvětlili?
Jak vysvětlíme mrtvolu v našem domě?
Frankline.
Je mi líto, ale má to svůj limit. Musíme něco udělat.
-Podívej se na něj. -Ach, Bože.
Minulý rok, když jsem byla nemocná, bylo mi přesně takhle.
Doktorka Mareese říkala, že to byl virus a předepsala...
Co to bylo?
Bože, co předepsala?
-Tamiflu. -Tamiflu!
-Vidíš? Nezapomínám všechno. -Byl to Tamiflu.
Tamiflu.
Hned ti pomůžeme.
-Nevím, jestli to zvládnu. -Buď sebevědomý.
Je to jen malá lež.
Navíc, Warren je vždy na pokladně.
-Co když se začne vyptávat? -Nezačne.
Je to jen lék na chřipku pro nemocnou starou dámu.
Správně. Jo.
Moje žena má chřipku.
Potřebuji toho víc, protože Irene má chřipku.
Věřím ti, Frankline.
No, aspoň někdo z nás.
Pokud se cokoliv stane, zavolej mi, jasný? Nechoď tam.
Brzy se uvidíme.
VOLTE BYRONA DO MĚSTSKÉ RADY
Hele, chlape, vadilo by ti...
-Zdravím, mohu... -Nemám peníze.
Nechci vaše peníze.
Ne, jmenuji se Byron Albemarle. Kandiduji do městské rady.
Potřebuji jen váš podpis,
abych se dostal na hlasovací lístek.
Vidím potenciál pro změnu ve Farnsworthu, jasný?
Můžu být tou změnou.
Nějak moc si věříš. Za kterou stranu, říkáš?
Jsem hrdě nezávislý. Nejsem ve straně.
To je hloupé.
Ostříhej si vousy.
Vážně?
-Frankline! Ahoj, můžu dostat... -Teď ne.
-tvůj podpis. -Teď ne.
Jen doufám, že...
Dobře.
Pane, mohl bych vám pomoci?
Pane?
Jo, je tu Warren?
Já jsem Hugo. Warren odešel do Arizony. Co pro vás mohu udělat?
Totiž, Irene má...
Warren by to věděl.
No, má hroznou horečku.
Co to máte v kapse, pane?
Jo. To je Tamiflu.
Doktorka Mareesová. Zavoláme jí.
Nemohli jsme se k ní dostat. Pochybuji, jestli vy...
Ahoj, tady Hugo. Potřebuji autorizovat předpis.
Jo. Tamiflu pro Irene York.
Jistě.
Teď je tady.
Doktorka Mareese s vámi chce mluvit.
Dobře.
Zdravím, doktorko. Jo, omlouvám se...
Co?
Na tři „znáš ten rytmus“! No tak, udělej to.
-Co to znamená? -Ty znáš ten rytmus.
Nechci to dělat.
Nepodepíšu, dokud to neuděláš.
Vážně?
Prosím.
Prostě se pro mě podepiš. Je to tak těžké se...
Frankline. Hele.
-Jen potřebuji... -Teď ne.
Co máš za problém?
Byl jsem ti přátelským sousedem.
Řekl jsem ne.
Ale proč?
Není to nic osobního, Byrone. Já jen...
Nemám tě rád.
Sakra, starouš je chladný, co?
Prostě odsud vypadni.
Sháníme ti léky. Mezitím jsem ti něco přinesla.
Díky tomu se budeš cítit lépe.
Tady.
Jen se napij.
Vím, že to chutná jako voda z nádobí,
ale slibuji, že to zabírá.
Jen si dej ještě jeden doušek.
Tak.
A je to.
Lehni si. Jen odpočívej.
Když jsem byla malá,
tak mi moje babička, Bitsy, tohle dělala.
Nazývala to „odvar“.
A nenáviděla jsem to.
Bitsy ale měla pravdu.
Díky tomu se cítíš lépe.
Slibuji.
Mám tvou knihu. Chtěl bys, abych ti četla?
Podívejme se.
„Den, na který Dante dychtivě a netrpělivě čekal
„s otevřenýma očima, přišel.“
„S prvním světlem
„Dante pokračoval ve svém hledání.
„Opět vyšplhal na skalnatou vyvýšeninu, ze které sestoupil předchozí večer
„a nastražil svůj pohled, aby zachytil každou zvláštnost té krajiny.“
Toni.
Kam jdeš?
Do kina.
S batohem?
Už se na mě nezlob.
Můžeme prosím provést restart?
Vím, že je těžké žít tak, jak žijeme my.
Samy, uprostřed ničeho.
Zvláště ve tvém věku.
Je to oběť. Já vím.
Ale hele,
Bůh si toho všímá.
Tohle není o Bohu.
Jde o to, že nemám přátele.
O tom, že musím žít v hloupém domě
a starat se o nudnou starou kapli.
To je to, co Bůh chce?
Proč?
Slíbila jsem to.
Stejně jako děda.
A jeho otec. A tak dále.
Mnoho z nás.
Nemůžu a ani nechci
vzít ten slib zpět.
Slib, že uděláš co?
Já nic neslíbila.
Nechci být vězněm toho domu.
Když jsem byla v tvém věku,
dědeček Epi
mi řekl něco, co jsem pochopila až později.
Řekl mi,
že v životě
není většího daru něž mít úděl.
Proto šel do vězení?
Protože měl nějaký úděl?
To jsi nemusela říkat.
Být Calderonem,
znamená, že jsi předurčena k vyššímu údělu.
Já vím, mami, já vím.
Co to vůbec znamená?
-Až budeš starší, uvidíš. -Je mi 15.
Naši předkové už pravděpodobně byli ženatí.
Řekni mi pravdu.
Dobře, s pravidly jsem skončila.
Všichni v naší rodině
jsme strážci něčeho velmi zvláštního.
A zjistíš to v ten správný okamžik.
Je to Boží vůle.
Zníš šíleně, víš to?
Pojďme.
Musíme jít!
Kde to jsem?
Jsi ve Farnsworthu v Illinois.
Jsem Irene Yorková a tohle je můj domov.
Jsi tady v bezpečí.
Jak se jmenuješ?
Jude.
Odkud jsi, Jude?
Vlastně, nejsem si jistý.
Vzpomínám si, že jsem šel. Bylo to někde, kde byla zima.
Byly tam hory. A pak začalo pršet.
A pak jsem...
Myslím, že jsem spadl.
Všechno prostě zčernalo, a pak mě někdo nesl.
To byl můj manžel, Franklin.
Víš, jak ses sem dostal?
Ne, nemůžu si vzpomenout.
No, vrátí se ti to.
Se vzpomínkami to tak chodí.
Chicago je asi hodinu odsud.
Byl jsi tam někdy?
To si nemyslím.
Dokázal jsi to! Jsem na tebe tak pyšná!
Všechno je v pořádku.
Frankline, tohle je Jude.
Vezmi si tohle. Pomůže to.
Jude mi právě říkal, že...
Hej. Jsi v pořádku?
Jo. Já jsem jen...
Zatočila se mi hlava.
Zlatíčko, jsi bledá jako smrt.
Měla jsi dneska něco k jídlu?
Nejsem si jistá.
Pojď. No tak.
Dám ti něco k snědku.
Omlouvám se za to, Jude.
Ahoj!
Dlouho jsme se neviděli.
Co tam máš?
Horké z tisku!
VOLTE BYRONA DO MĚSTSKÉ RADY
Navrženo extrémně talentovanou Jeanine Albemarleovou.
Podívej se na to.
Připravena je vidět po celém městě?
Máš všechny podpisy?
Donutil jsi i Franklina.
Koukej.
Ještě jeden a bude to oficiální.
Je tohle pauza pro dramatický efekt, nebo...
Přeji ti štěstí!
Taky,
venku u Yorkových dnes bylo policejní auto.
Vážně?
Co se stalo?
Volala paní Siebertová odvedle, že prý tu byl tulák.
Toho chlapa ale nechytili.
Dnes jsi byl venku dost brzo.
Jo. Sbíral jsem podpisy.
No tak.
Víš, že jsem to nebyl já, že jo?
Nejsem nějaký šmírák.
To jsem neřekla.
Dobře.
Přinesu z auta zbytek podpisů.
Řekněme, že jste vedoucí marketingu ve společnosti Fortune 500,
jednoho rána strčí vaše finanční ředitelka hlavu do kanceláře a řekne:
„Nerada to házím na tebe,
„ale budeme muset udělat nějaké škrty,
„a v příštím čtvrtletí snížíme váš rozpočet o 20 %.
„Ale stále potřebujeme, abyste budovali povědomí o značce.
„Potřebujeme, abyste zachovali tuto míru prokliků.
„Potřebujeme, abyste udělali tohle všechno,
„a udrželi současný obrat takový, jaký je teď.“
Hej.
„s mnohem méně dostupných zdrojů.“
Samozřejmě si řeknete: „A sakra!
„To po nás nemůžou chtít.“ Ale je to pravda?
Neusínala jsem.
Ještě dvě minuty a klimbala bys. To ti garantuji.
Byla jsem dlouho vzhůru. Včerejšek byl trochu vyčerpávající.
Jo? Všechno v pořádku?
Opravdu se o tom nechci bavit.
Musela jsem jet za tátovými rodiči.
-Jsou v pořádku? -Jo, jsou v pořádku.
Jen stárnou. Víš, jak to chodí.
Jo. Jasně.
Jo, máminy rodiče se před pár lety dost zhoršili.
Ale ne.
Jo. Moje babička, na Den díkůvzdání
Dobře.
čůrala do myčky nádobí.
-Zní to vtipně, ale bylo to hrozné. -Panebože, to je tak smutné.
Jo. Neměl by tvůj táta být ten,
kdo se o to postará?
Můj táta? No, on je
je opravdu zaneprázdněn.
Hodně cestuje kvůli práci, takže sem ani nemůže přijet.
-Co dělá? -Je to konzultant.
-Opravdu? Jako McKinsey? -Ne.
Nic tak nóbl.
Má vlastní firmu. Zaměřují se hlavně na neziskové organizace.
Pěkný.
-Jste si blízcí? -Jo, zůstáváme ve spojení.
Ne moc dětí by všeho nechalo, aby pomohlo svým prarodičům.
Jo.
No, víš, rodina.
Musíš jíst, zlatíčko.
-Ty nejíš. -Nemám hlad.
Tím, že tam budeš sedět a jen na to koukat, se neposilníš.
Irene, z toho chlapa nekouká nic dobrýho.
Jestli říká pravdu, tak jsme ho v podstatě unesli
a potřebuje pomoc od profesionálů, ne nás.
A jestli lže, tak to je horší.
Tobě vůbec nepřipadá divné, že tou nejlogičtější odpovědí na tohle je,
že je to nějaký mimozemšťan?
Není mimozemšťan, Frankline.
No, tak či onak,
objevil se tu pokrytý krví někoho jiného
a ty jsi ho přivítala na červeném koberci.
Děláš mu dobré šálky čaje a dáváš mu čisté povlečení.
Měli bychom přemýšlet o tom, jak se ho zbavit.
Je nebezpečné ho tu mít, obzvlášť teď.
A mohla bys, prosím tě, sníst něco z toho sendviče?
Co myslíš tím „zvlášť teď“?
Kdy jsi mi chtěla říct, co říkala doktorka Mareese?
Jo. Dali mi ji k telefonu, když jsem byl v lékárně.
-Co ti řekla? -Dost.
Nechtěla jsem tě znepokojovat, Frankline.
Takže ty bys prostě nic neudělala?
Doufala v nejlepší?
Musíme se starat o tebe, ne o něj.
Staráš se o mě.
Tohle je starání se o mě.
A možná...
Možná to je to, na co jsme čekali.
Tohle? Jak to vůbec můžeš říct?
Musím zjistit, kam to všechno vede, Frankline,
a chci, abys tam byl se mnou.
Udělám, co mi doktorka řekne.
To cvičení, léčbu.
Budu dokonce jíst.
Zůstaň v autě.
Jsem ozbrojená!
Zvedněte ruce. Myslím to vážně.
Zastřelím vás.
Už je to nějaký čas.
Podívej, jak je teď dospělá.
-Trénuješ ji? -Proč jsi tady?
Jsi v pořádku?
Kdo je to?
Ano, jsem v pořádku. Zůstaň tam.
Je to dobrý.
Ale potřebuje to víc soli.
Klid, Stello. Prosím sedni si.
Jsem rád, že máš stále zbraň.
Budeš ji potřebovat.
No, byl to dlouhý den.
Myslím, že nám všem by se hodil dobrý spánek.
Je tu pro tebe jídlo pro případ, že budeš mít hlad v noci,
a nechala jsem ti čisté pyžamo.
A vezmi si další.
To pomůže.
Přeji ti dobrou noc, Jude.
Budeme hned nahoře, kdybys nás potřeboval.
Děkuji, Irene.
Jdi napřed, zlatíčko. Za chvilku budu nahoře.
Jen si popovídám s Judem. Jako muž s mužem.
Cítíš se líp?
Irene mi řekla, že si toho moc nepamatuješ.
To asi není moc dobrý pocit.
Nevím, jestli se o tom zmínila, ale když jsme tě našli.
Byl jsi pokrytý krví.
Musela být někoho jiného.
Pamatuješ si na něco z toho?
Ne. Nic si nepamatuju.
Tohle byl pokoj našeho syna.
Michaela.
Zemřel před více než 20 lety.
Čas tu bolest neodstraní.
A Irene nikdy opravdu...
Je to chytrá žena.
Asi nejchytřejší člověk, co jsem potkal.
Ale je tvrdohlavá.
Myslí si, že všechno ví nejlépe.
Ale nikdo nemá pravdu pokaždé.
Prostě to řeknu, Jude. Nevěřím ti.
A jsem si sakra jistý, že tě tu nechci.
Ale Irene si usmyslela, že jsi výjimečný.
Potřebuje, abys byl.
Takže tě tu kvůli ní nechám.
Ale pokud někdy uděláš něco, co by ji vystavilo jen sebemenšímu nebezpečí,
budeš toho litovat.
Můžeš si to zapamatovat?
Jo.
Dobře, tak jo.
Dobrý pokec.
Dobrou noc,
Frankline.
Tady tě opustím.
Díky za večeři.
Jo. Samozřejmě. Můžeme to zopakovat.
Hele, jestli ještě nechceš jít domů,
bydlím hned za rohem.
Dělám silný šálek heřmánkového čaje.
-Cliffe, musím ti něco říct. -S někým chodíš.
Ne. To ne.
-Všechny ty věci o mé rodině předtím... -Jo?
To o mém tátovi a jak jsme si blízcí,
byla to lež.
Můj táta,
zabil se, když mi bylo pět let.
Je pro mě těžké o tom mluvit.
-Denise, moc mě to mrzí. -Asi bych měla jít.
-Ahoj. -Ahoj.
-Co to děláš? -Kam se ta svině poděla?
-Moc kleješ. -No a?
Tolik, že to taky začnu dělat,
a nakonec budu klít před svými studenty, tak přestaň.
-Kam se ta svíčka poděla? -Tak nic. To je horší.
Pan Groth říkal, že ještě nikdy neviděl někoho začít s truhlařinou tak rychle.
Ale mzdu mi nezvýšil.
Co?
Frankline, jsem těhotná.
Minulý týden jsem šla k doktorovi.
Před chvílí volal výsledky.
Zapomeň na tu zatracenou skříňku.
Budeme rodiče!
Buď opatrný!
Vidíš? Proto musíš být opatrný!
Překlad titulků: Renata_C
Kreativní dohled Kristýna