Franklin!
Herregud!
Bara stanna där, älskling.
Gör inte... Här, låt mig få upp dig.
-Gjorde du dig illa? -Där.
Vad gjorde du här ute?
-Vad? -Det är nån i skjulet.
-I... -Ja.
Hallå, där nere!
Kom upp nu!
Jag har ett vapen!
Jag leker inte!
Upp med dig!
Är du okej?
Hallå.
-Varifrån kommer blodet? -Jag vet inte!
-Vi måste hämta nåt att göra rent med. -Jag hämtar det. Sitt!
Han kan bara vara en knarkare som letar efter sovplats.
Franklin, han var på andra sidan.
Vad? Nej, det var inte där vi hittade honom.
-Du hade druckit mycket... -Jag vet vad jag såg!
-Det är bara inte möjligt. -Han är här, eller hur?
Vi vet inte vem killen är eller hur han kom ner dit.
Han kan vara farlig.
Kom igen, se på honom. Han kan inte ens stå upp.
Han är täckt med nån annans blod.
-Hur vet du det? -För jag kan inte hitta nåt sår.
Nej. Svara inte på det.
Det är nog polisen. Jag ringde dem.
Herregud, Franklin. Varför skulle du göra det?
-Allt jag sa var att jag såg nån... -Tänk om de går ner dit?
Men, Irene, vad ska vi göra?
Vi måste säga till dem att det var ett missförstånd.
-Hej. -Hej, Tommy.
Vi är okej.
Kan inte fatta att de skickade chefen.
Jag var precis nere på Mill Road när jag hörde samtalet.
Var är killen?
Killen bara sprang iväg så snart jag närmade mig.
-Vilket håll sprang han åt? -Ungefär norrut.
Ungefär norr?
Jag borde komma och kolla huset för säkerhets skull, du vet?
Varför då? Ingen bröt sig in.
-Bara för att vara på säkra sidan, va? -Ja.
Efter dig.
Det var så länge sen jag var här. Ser verkligen likadant ut.
Vi är inte mycket för förändringar, Thomas.
Mina föräldrar, de vill inte sluta flytta. De är i Florida nu.
Verkligen?
Alltså...
Jag såg min första vuxenfilm i det rummet med Mike.
Dimman.
Skrämde skiten ur mig.
Hur är det med Denise nu för tiden?
Hon mår bra. Hon tar sin examen.
-Tjugotvå år gammal. -Verkligen?
Hon är 24, Franklin.
Tiden flyger, va?
Hon var alltid så smart, den ungen.
Jag vet att Mike skulle...
Han hade varit stolt.
Kollade du här bak?
Det gjorde jag. Ingen i skjulet och inget saknas.
Thomas. Får jag prata med dig privat, är du snäll?
Ja. Ja, kom.
Är det nåt som pågår här?
Det är bara...
Franklin har inte varit sig själv.
Han är förvirrad.
Och han börjar se saker.
Jag tittade ut samtidigt.
Det var ingen där.
Jag är så ledsen att vi slösat bort din tid.
Du behöver inte be om ursäkt.
Jag är glad att ingen smyger omkring, men...
Gud, det var hemskt att höra om mr York.
Franklin, jag hör av mig när vi hittar killen, okej?
Tack. Tack för att du kom förbi, Tom.
När som helst.
Vad sa du till honom?
Jag sa att jag inte stod ut med att nån gick in i Michaels rum.
Inte ens han.
God morgon.
God morgon, sömntuta.
Marmalades päls är vild, va?
Dags för hårklippning.
Hon hatar att bli klippt.
Självklart, men hon gillar att få godis efteråt.
Kan vi hoppa över idag?
Jag blir sen.
Oroa dig inte, vi hinner.
God morgon, Argentina...
Okej.
Vi borde klippa henne i helgen.
Vi sparar bion till en annan gång.
Skojar du?
Jag sa ju att vi skulle ha gjort det förra helgen.
Är det nåt som stör dig?
Hände det nåt?
Du skjuter alltid på saker till sista minuten.
Toni, jag älskar dig.
Älskar dig med.
Hej, Toni.
Hej, Matias, hur mår du?
Vad ritar du?
Det är inget. Bara dumma grejer.
Om det är dumt, varför lägga så mycket tid på det? Ritar alltid.
Lämna henne i fred. Hon vill inte visa dig.
Sak samma.
Bry dig inte om honom.
Kan jag fråga dig nåt?
Ja.
Alltihop.
Smaka på det.
-Behövs mer salt. -Verkligen?
Vill du göra läxorna här inne?
Nej.
Jag har en uppsats till i morgon, så jag stannar på mitt rum.
Okej. Lycka till då.
-God natt. -God natt.
Fan också!
Du sa att det var långt borta, men det här är så långt...
Vet din mamma att du är ute så här sent, Toni?
Håll käften, skitstövel.
Plockar upp dig om en timme, loverboy.
Jag visste inte om du skulle komma.
Så det är här du bor. Coolt.
Stopp. Det är tillräckligt nära.
Titta på det här stället.
Jag vet att det är konstigt.
Men min familj har varit där i typ hundratals år.
Mamma vägrar flytta. Okej, du såg det.
Vad är det här?
Det är inget. Matias...
Herregud.
Vem har en kyrka på bakgården?
Kan du sluta med det, snälla?
Snälla, låt mig se.
Vill du inte sitta hos mig?
Visst.
Toni...
Jag måste berätta...
Gör jag fel?
Det...
...var en utmaning.
En utmaning?
Killarna sa att de skulle ge mig 4 000 pesos om jag gick in.
Du vet, det hemsökta huset.
Jag är ledsen.
Vad då?
Alla har hört historierna om din farfar.
Är det här som han hade alla sina kultgrejor?
Jag trodde du gillade mig...
Du...
Vi kan dela på pengarna.
-Vad gör ni här inne? -Inget.
-Vad gör ni här inne? -Inget!
Ut mer dig! Ge dig av för helvete. Nu!
Och du! Gå till ditt rum!
Du förstör mitt liv!
Det är ett gammalt fältpaket.
Man kan hitta dem i alla överskottsbutiker.
Jag sa ju att killen bara är en... Bara en lösdrivare.
Han hade inget id-kort, ingen plånbok på sig.
GREVEN AV MONTE CRISTO
Han går omkring.
Han ser huset och skjulet och tänker: "Där kan man sova."
Han snubblade bara på oss av misstag. Det är allt.
-Vad är det där? -Jag vet inte.
Det låter lovande.
Har nog stulit dem.
Det är som om han rånat ett museum.
Kom igen, Franklin.
Det är inte mer galet än vad du tänker på.
-Vad tänker jag? -Du sa att du hittat honom där borta,
men du såg vad som hände med mössen.
Om han var där borta utan rymddräkt eller nåt...
Jag vet inte. För mig, är det ingen människa, det är nån sorts utom...
Jösses. Kom igen nu.
Du är inte i form att vara uppe.
Kom igen. Tillbaka med dig. Bara...
Han skakar som ett löv.
Han är jättevarm.
Vi måste ringa ambulansen.
Hur skulle vi förklara det?
Hur förklarar vi att vi har en död kille här?
Franklin.
Förlåt, men det finns en gräns. Vi måste göra nåt.
-Titta på honom. -Herregud.
Förra året, när jag var sjuk, var jag precis så här.
Doktor Mareese sa att det var ett virus och ordinerade...
Vad var det?
Herregud, vad ordinerade hon?
-Tamiflu. -Tamiflu!
-Ser du? Jag glömmer inte allt. -Det var Tamiflu.
Tamiflu.
Vi ska fixa till dig.
-Jag vet inte om jag klarar det. -Var självsäker.
Det är bara en liten vit lögn.
Plus att Warren alltid står i kassan.
-Tänk om han börjar fråga? -Det gör han inte.
Det är bara influensamedicin till en sjuk gammal tant.
Visst. Japp.
"Min fru har influensa.
"Behöver lite mer sån här för Irene har influensa."
Jag tror på dig, Franklin.
Det är en av oss.
Om nåt händer så ring mig, okej? Gå inte in dit.
Vi syns snart.
BYRON TILL STADSFULLMÄKTIGE
Hej, gör det nåt om...
-Kan jag… -Inga pengar.
Inte pengar.
Byron Albermarle. Det gäller valet…
Behöver bara din underskrift
så jag kommer med.
Jag ser potential för förändring i Farmsworth, okej?
Jag kan vara den förändringen.
Du låter lite stor i munnen. Vilket parti sa du?
Jag är stolt oberoende. Tillhör inget parti.
Det är dumt.
Klipp skägget.
Verkligen?
-Franklin! Kan jag få... -Inte nu.
-...din underskrift. Jag... -Inte nu.
Hoppas bara att...
Okej.
Kan jag hjälpa dig?
Sir?
Ja, är Warren här?
Jag är Hugo. Warren är pensionerad. Kan jag hjälpa dig?
Det är... Irene har...
Warren hade vetat. Det är...
Hon har en... Hon har hög feber feber och...
Vad har ni i fickan, sir?
Ja. Det är Tamiflu.
Dr Mareese. Vi ringer henne.
Vi kunde inte nå henne. Jag tvivlar på att du kan...
Hej, det är Hugo. Jag behöver bekräfta ett recept.
Ja. Tamiflu till Irene York.
Visst.
Han är här nu.
Dr Mareese vill prata med dig.
Okej.
Hej, doktorn. Ja, förlåt, jag...
Vad då?
På tre säg: "Du känner vibbarna!" Kom igen, gör det.
-Vad betyder det? -"Du känner vibbarna."
Jag vill inte göra det.
Jag skriver inte på om du inte gör det.
Verkligen?
Snälla.
Bara skriv på för mig. Är det så svårt att...
Franklin. Hej.
-Behöver bara en... -Inte nu.
Vad är ditt problem?
Jag har bara varit en vänlig granne.
Jag sa nej.
Men varför?
Det är inget personligt, Byron. Jag bara...
...gillar dig inte.
Attans. Gammelgubben är kall, va?
Bara stick härifrån.
Vi ska skaffa dig medicin. Under tiden tog jag med nåt till dig
som kommer få dig att må bättre.
Här.
Låt mig... Bara ta en klunk.
Jag vet att det smakar diskvatten, men
jag lovar att det fungerar.
Bara ta en klunk till.
Så där ja.
Luta dig tillbaka. Bara vila.
När jag var liten,
brukade min mormor, Bitsy, göra det här åt mig.
Hon kallade det "brygd".
Och jag hatade det.
Men Bitsy hade rätt.
Det gör att man mår bättre.
Jag lovar.
Jag har din bok. Vill du att jag läser för dig?
Få se.
"Dagen, som Dantes hade längtat så otåligt efter
"med öppna ögon, grydde igen.
"Med det första ljuset,
"återupptog Dante sitt sökande.
"Åter klättrade uppför han den steniga höjd han tagit sig uppför kvällen före
"och ansträngde ögonen för att lyckas se varje förändring i landskapet..."
Toni!
Toni...
Vart är du på väg?
Till bion.
Med en kappsäck?
Var inte arg på mig mer.
Kan vi snälla börja om?
Jag vet att det är svårt. Att leva som vi gör.
Ensamma, mitt i ingenting.
Framförallt i din ålder.
Det är en uppoffring... Jag vet.
Men...du,
Gud märker det.
Det här handlar inte om Gud,
utan om att jag inte har några vänner.
Om att jag måste bo i det dumma huset
och vakta en tråkig gammal kyrka.
Är det vad Gud vill?
Varför?
Jag gav ett löfte.
Det gjorde morfar med.
Och hans pappa. Och så vidare.
Många.
Jag kan inte och jag vill inte...
...ta tillbaka det löftet.
Ett löfte om att göra vad då?
Jag har inte gett ett löfte.
Jag vill inte vara fånge i det huset.
När jag var i din ålder,
berättade morfar Epi
nåt för mig som jag inte förstod förrän senare.
Han berättade för mig
att det inte finns
nån större gåva i livet än att ha ett syfte.
Var det därför han hamnade i fängelse?
För att han hade ett syfte?
Du behövde inte säga det.
Att vara en Calderon
innebär att du är ämnad till ett högre syfte.
Jag vet, mamma, jag vet.
Vad betyder det ens?
-När du blir äldre, får du se. -Jag är 15.
Våra förfäder var nog gifta i den åldern.
Säg mig sanningen.
Okej, jag har fått nog av reglerna.
Alla i vår familj,
vi är väktare av nåt väldigt speciellt.
Och du kommer att få reda på det vid rätt tidpunkt.
Det är Guds vilja.
Du låter galen, vet du det?
Nu går vi.
Vi måste gå!
Var är jag?
Du är i Farmsworth, Illinois.
Jag är Irene York, och det här är mitt hem.
Du är säker här.
Vad heter du?
Jude.
Varifrån kommer du, Jude?
Jag är faktiskt inte säker.
Jag minns att jag vandrade. Det var kallt.
Det fanns berg. Och sen började det regna.
Och sen...
Jag ramlade, tror jag.
Allt bara blev svart och sedan bar nån mig.
Det var min man, Franklin.
Vet du hur du kom hit?
Nej. Nej, jag kan inte minnas det.
Det kommer tillbaka.
Minnen brukar göra det.
Chicago är ungefär en timmes väg bort.
Har du nånsin varit där?
Det tror jag inte.
Du klarade det! Jag är så stolt över dig!
Allt är okej.
Franklin, det här är Jude.
Ta det här. Det hjälper.
Jude berättade precis att han...
Hallå. Är du okej?
Ja. Jag är bara...
Jag är bara lite yr.
Älskling, du är blek som ett spöke.
Har du ätit nåt idag?
Jag... Jag vet inte.
Kom igen. Kom.
Vi ska ge dig nåt att äta.
Förlåt för det här, Jude.
Hallå!
Det var länge sen.
Vad har du där?
Direkt från pressen!
BYRON TILL STADSFULLMÄKTIGE
Designad av den extremt talangfulla Jeanine Albermarle.
Titta på den!
Är du redo att se dem över hela stan?
Fick du alla underskrifter?
Du fick Franklin att skriva på.
Titta.
Bara en signatur till och jag är officiell.
Är pausen för dramatisk effekt, eller...
Önskar dig lycka till!
Och,
det var en polisbil utanför Yorks hus i morse.
Var det?
Vad hände?
Ringde mrs Siebert nere i kvarteret och hon hörde att det var en tjuv.
Men de tog inte fast killen.
Du var ute ganska tidigt idag.
Ja. Jag plockade upp skyltarna.
Kom igen.
Du vet att det inte var jag, va?
Jag är ingen smygtittare.
Det var inte det jag sa.
Okej.
Jag ska hämta resten av skyltarna från bilen.
Låt oss säga att du är marknadschef på ett Fortune 500-företag
och en morgon sticker vd:n in huvudet på ditt kontor och säger:
"Hatar att släppa det här på dig,
"men vi måste göra nedskärningar
"och nästa kvartal kapar vi din budget med 20%.
"Men vi vill att du fortsätter bygga varumärkesmedvetande.
"Vi vill att du håller kvar den klickfrekvensen.
"Vi vill att du gör alla de sakerna
"och behåller nuvarande vinst där den ligger..."
Hallå.
"...men med mindre resurser till ditt förfogande.
"Självklart är din första tanke: 'Skit också!
"'En omöjlig begäran.' Men är det verkligen det?"
Jag höll inte på att somna.
Du hade nickat till inom två minuter, det garanterar jag.
Jag var uppe sent igår kväll. Igår var lite jobbig.
Verkligen? Är allt okej?
Jag vill inte riktigt prata om det.
Jag fick åka till min pappas föräldrar.
-Är de okej? -Ja, de mår bra.
Blir bara äldre. Du vet.
Ja. Just det.
Ja, min mammas föräldrar blev riktigt dåliga för några år sen.
Åh, nej.
Jo. Min mormor, på Thanksgiving...
Okej.
...hon kissade i diskmaskinen.
-Det låter kul, men det var hemskt. -Herregud, det är så sorgligt.
Ja. Borde inte din pappa
hantera det här?
Min pappa? Tja, han är...
Han är väldigt upptagen.
Han reser så mycket i jobbet att han aldrig hinner ut hit.
-Vad gör han? -Han är konsult.
-Verkligen? Som McKinsey? -Nej.
Inte så tjusigt. Ja.
Han har eget företag. De fokuserar mest på ideella organisationer.
Trevligt.
-Står ni nära? -Ja. Ja, vi håller kontakten.
Inte många barn skulle släppa allt för att hjälpa sina farföräldrar.
Nej.
Men, du vet, familjen.
Du måste äta, älskling.
-Du äter inte. -Jag är inte hungrig.
Du blir inte starkare av att sitta där och titta på den.
Irene, killen har problem hur man än ser på det.
Om han säger sanningen, då har vi i stort sett kidnappat honom
och han behöver professionell hjälp.
Och om han ljuger, det är värre.
Stör det dig alls att den mest logiska förklaringen till allt det här
är att han är nån sorts utomjording?
Han är ingen utomjording, Franklin.
Hur som helst,
han dök upp här täckt i nån annans blod
och du rullade ut röda mattan.
Gjorde honom koppar med te och gav honom rena lakan och...
Vi borde tänka på hur vi blir av med honom.
Det är farligt att ha honom här, framförallt nu.
Och kan du vara snäll och äta lite av smörgåsen?
Vad menar du med "framförallt nu"?
När tänkte du berätta vad doktor Mareese sa?
Jo. De lät mig prata med henne när jag var på apoteket.
-Vad berättade hon för dig? -Tillräckligt.
Jag ville inte att du skulle oroa dig, Franklin.
Så du tänkte inte göra nåt alls?
Hoppas på det bästa.
Vi måste ta hand om dig, inte honom.
Du tar hand om mig.
Det här är att ta hand om mig.
Och kanske...
Kanske det här är vad vi har väntat på.
Det här? Hur kan du ens säga det?
Jag behöver se vart allt det här leder, Franklin,
och jag vill ha dig där med mig.
Jag gör vad än doktorn säger till mig.
Det, träningen, behandlingarna.
Jag till och med äter.
Stanna i bilen.
Jag är beväpnad!
Upp med armarna. Jag menar allvar.
Jag skjuter dig.
Det var ett tag sen.
Se så stor hon är nu.
-Tränar du henne? -Varför är du här?
Är du okej?
Vem är han?
Ja, jag är okej. Stanna här.
Det är okej.
Men det behövs mer salt.
Slappna av, Stella. Var snäll och sitt.
Skönt att se att du ännu har en pistol.
Du kommer att behöva det.
Det har varit en lång dag.
Jag tror att vi alla kan behöva en god natts sömn.
Det finns mat här till dig om du blir hungrig under natten
och jag har lagt fram en ny pyjamas till dig.
Och ta en till av de här.
Det här hjälper.
Sov så gott, Jude.
Vi är på övervåningen om du behöver oss.
Tack, Irene.
Gå upp du, älskling. Jag kommer upp strax.
Ska bara prata lite med Jude. Oss män emellan.
Mår du bättre?
Irene säger att du inte minns så mycket.
Det känns väl inte så bra.
Jag vet inte om hon nämnde det, men när vi hittade dig,
var du täckt med blod.
Måste varit nån annans.
Minns du nåt om det?
Nej. Jag minns inte nånting.
Det här var vår sons rum.
Michael.
Han dog för lite mer än 20 år sen.
Tiden tar inte bort den smärtan.
Och Irene har aldrig riktigt...
Hon är en smart kvinna.
Kanske den smartaste person jag mött.
Men hon är egensinnig.
Tror alltid att hon vet bäst.
Men ingen har rätt hela tiden.
Jag ska säga det rakt ut, Jude. Jag litar inte på dig.
Och jag vill verkligen inte ha dig här.
Men Irene har fått i sin skalle att du är speciell.
Hon behöver att du är det.
Så, för hennes skull, ska jag låta dig stanna. Ett tag.
Men om du nånsin gör nåt som försätter henne i minsta lilla fara...
...kommer du ångra det.
Kan du komma ihåg det?
Ja.
Okej, då.
Bra snack.
God natt...
Franklin.
Det här är jag.
Tack för middagen.
Ja. Självklart. När som helst.
Om du inte vill gå hem än,
så bor jag precis om hörnet.
Jag gör en fenomenal kopp kamomillte.
-Cliff, jag måste berätta nåt för dig. -Du dejtar nån.
Nej.
-Allt det där om familjen tidigare... -Ja?
...om min pappa och hur nära vi är,
det var en lögn.
Min pappa,
han tog sitt liv när jag var fem år gammal.
Det är svårt att prata om.
-Denise, jag är så ledsen, jag... -Jag borde nog gå.
-Hej där. -Hej där.
-Vad gör du? -Vart tog den lille jäveln vägen?
-Du svär för mycket. -Och?
Du svär så mycket att jag börjar,
och jag kommer att svära inför mina elever, så sluta.
-Vart tog rackaren vägen då? -Spelar ingen roll. Det är värre.
Mr Groth sa till mig att han aldrig sett nån som lärde sig snickra så snabbt.
Självklart tänker han inte höja min lön.
Vad?
Franklin, jag är gravid.
Jag... Jag gick till doktorn förra veckan.
Han ringde tidigare med resultatet.
Glöm det jävla skåpet.
Vi ska bli föräldrar!
Var försiktig!
Det är därför du måste vara försiktig.
Undertexter: Maria Källquist
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson