Franklin!
Kjære vene!
Hei, bare bli der, kjære.
Ikke... Her, la meg hjelpe deg opp.
-Skadet du deg? -Der.
Hva gjorde du her ute?
-Hva? -Det er noen i skuret.
-I... -Ja.
Hei, der nede!
Kom opp!
Jeg har et våpen!
Jeg tuller ikke!
Kom deg opp!
Går det bra med deg?
Du.
-Hvor kommer blodet fra? -Jeg vet ikke!
-Vi må få ham ren. -Jeg henter noe. Sitt!
Han kan være en narkoman som leter etter et sted å sove.
Franklin, han var på den andre siden.
Hva? Nei, det var ikke der jeg fant ham.
-Du drakk så mye... -Jeg vet hva jeg så!
-Det er bare ikke mulig. -Han er her, ikke sant?
Vi vet ikke hvem denne fyren er, eller hvordan han kom seg dit.
Han kan være farlig.
Se på ham. Han kan ikke engang reise seg.
Han er dekket av en annens blod.
-Hvordan vet du det? -Jeg finner ikke et sår.
Ikke gjør det. Ikke åpne.
Det er nok politiet. Jeg ringte dem.
Kjære vene. Hvorfor gjorde du det?
-Jeg sa bare at jeg så noen... -Hva om de går ned dit?
Hva skal vi gjøre?
Vi må fortelle dem at det hele var en misforståelse.
-Hei. -Hei, Tommy.
Vi har det bra.
Kan ikke tro at de sendte sjefen.
Jeg var nede ved Mill Road da jeg hørte anropet.
Hvor er fyren?
Fyren bare stakk av så snart jeg nærmet meg ham.
-Hvilken vei løp han? -Nordover-aktig.
Nordover-aktig?
Jeg burde vel sjekke huset for sikkerhets skyld.
Hvorfor? Ingen brøt seg inn.
-Bedre å være sikker, hva? -Ja.
Etter deg.
Det er lenge siden jeg har vært her. Ser egentlig likt ut.
Vi liker ikke forandring, Thomas.
Foreldrene mine slutter ikke å flytte. De er i Florida nå.
Jaså?
Fy søren...
Jeg så min første voksenfilm i det rommet med Mike.
The Fog.
Skremte livskiten av meg.
Hvordan har Denise det for tiden?
Bra. Hun tar master.
-Tjueto år gammel. -Jaså?
Hun er 24, Franklin.
Tiden flyr, hva?
Hun har alltid vært smart.
Jeg vet at Mike ville...
Han ville vært veldig stolt.
Sjekket du her?
Ja. Ingen i skuret, og ingenting mangler.
Thomas. Kan jeg snakke med deg privat?
Ja, kom igjen.
Er det noe som skjer her?
Det er bare...
Franklin har ikke vært seg selv.
Han er forvirret.
Og han har begynt å se ting.
Jeg så også ut av vinduet.
Det var ingen der.
Jeg beklager at vi har kastet bort tiden din.
Ingen grunn til å be om unnskyldning.
Jeg er glad det ikke er noen som sniker seg rundt, men...
Leit å høre det om Mr. York.
Franklin, jeg skal gi beskjed om vi finner fyren, ok?
Takk. Takk for at du kom, Tom.
Når som helst.
Hva sa du til ham?
Jeg sa at jeg ikke tålte at noen går inn på rommet til Michael.
Til og med ham.
God morgen.
God morgen, syvsover.
Marmelades pels er vill, hva?
Tid for en hårklipp.
Hun hater å få det.
Men hun liker å få en godbit etterpå.
Kan vi droppe det i dag?
Jeg blir forsinket.
Ikke bekymre deg, vi har tid.
God morgen, Argentina...
Greit.
Vi burde klippe i helgen.
Vi sparer kinoturen til en annen gang.
Tuller du?
Jeg sa at vi skulle gjort det sist helg.
Er det noe som plager deg?
Har det skjedd noe?
Du utsetter alltid ting til siste liten.
Toni, jeg er glad i deg.
Glad i deg også.
Hei, Toni.
Hei, Matias, hvordan har du det?
Hva tegner du?
Ingenting. Bare noe teit.
Hvorfor bruker du da så mye tid på det? Tegner alltid.
La henne være. Hun vil ikke vise deg.
Samme det.
Ikke bry deg om ham.
Kan jeg spørre deg om noe?
Ja.
Alt sammen.
Smak.
-Trenger mer salt. -Jaså?
Vil du gjøre leksene dine her?
Nei.
Jeg har en oppgave til i morgen, så jeg blir på rommet mitt.
Greit. Lykke til.
-God natt. -God natt.
Pokker!
Jeg visste det var langt unna, men dette er veldig langt...
Vet moren din at du er ute så sent, Toni?
Hold kjeft, drittsekk.
Henter deg om en time, tøffen.
Visste ikke om du ville komme.
Så det er her du bor. Kult.
Stopp. Dette er nærme nok.
Se på dette stedet.
Jeg vet det er rart.
Men familien min har vært der i hundrevis av år.
Mamma nekter å dra. Ok, du så det.
Hva er dette?
Det er ingenting. Matias...
Fy søren.
Hvem har en kirke i hagen?
Kan du slutte, takk?
Vær så snill, få se.
Vil du ikke sitte med meg?
Klart.
Toni...
Jeg må fortelle deg...
Gjør jeg det feil?
Det...
...var en utfordring.
Utfordring?
Gutta sa at de ville gi meg 4000 pesos hvis jeg gikk inn.
Du vet, det hjemsøkte huset.
Beklager.
Hva?
Alle har hørt historiene om bestefaren din.
Var det her han gjorde kultgreiene sine?
Jeg trodde du likte meg...
Du...
Vi kan dele pengene.
-Hva gjør dere her inne? -Ingenting.
-Hva gjør dere her inne? -Ingenting!
Kom dere ut! Nå!
Og du! Gå på rommet ditt!
Du ødelegger livet mitt!
Det er en gammel feltpakke.
Du finner dem i militærets overskuddsbutikker.
Som sagt er fyren bare en landstryker.
Han hadde ingen legitimasjon eller lommebok på seg.
GREVEN AV MONTE CRISTO ALEXANDRE DUMAS
Han går rundt.
Han ser huset og skuret og tenker: "Se, et sted å sove."
Han snublet over det ved en tilfeldighet. Det er alt.
-Hva er det? -Jeg vet ikke.
Det høres lovende ut.
Har sikkert stjålet dem.
Som om han ranet et museum.
Slutt, Franklin.
Det er ikke mer sprøtt enn det du tror.
-Hva tror jeg? -Du sa du fant ham der borte,
men du så hva som skjedde med musene.
Hvis han var der uten en romdrakt eller noe...
Jeg vet ikke. For meg er det ikke et menneske, men et utenom...
Himmel. Kom igjen.
Du kan ikke være ute av sengen.
Kom igjen. Tilbake med deg. Bare...
Han skjelver som et aspeløv.
Han brenner opp.
Vi må ringe en ambulanse.
Hvordan forklarer vi det?
Hvordan forklare en død fyr i huset vårt?
Franklin.
Beklager, men det går en grense. Vi må gjøre noe.
-Se på ham. -Himmel.
I fjor, da jeg var syk, var jeg akkurat slik.
Dr. Mareese sa at det var et virus, og hun foreskrev...
Hva var det?
Hva foreskrev hun?
-Tamiflu. -Tamiflu!
-Ser du? Jeg glemmer ikke alt. -Det var Tamiflu.
Tamiflu.
Vi skal få deg på beina.
-Jeg vet ikke om jeg klarer det. -Tro på deg selv.
Det er bare en liten hvit løgn.
Dessuten er Warren alltid i kassen.
-Hva om han stiller spørsmål? -Det gjør han ikke.
Det er bare influensamedisin til en syk, gammel dame.
Akkurat. Jepp.
"Kona mi har influensa.
"Trenger mer av dette fordi Irene har influensa."
Jeg tror på deg, Franklin.
Da er du den eneste.
Hvis noe skjer, ring meg. Ikke gå inn dit.
Vi sees snart.
STEM PÅ BYRON TIL BYRÅDET
Hei, kan jeg...
-Hei... -Ingen penger.
Trenger ikke det.
Jeg stiller til byrådsvalg...
-Grattis. -Må ha signaturer
for å komme med.
Jeg ser potensial for forandring i Farnsworth.
Jeg kan være den forandringen.
Du høres litt for selvsikker ut. Hvilket parti, sa du?
Jeg er en stolt uavhengig. Jeg er ikke i et parti.
Det er dumt.
Klipp skjegget.
Seriøst?
-Franklin! Hei, kan jeg få... -Ikke nå.
-...din signatur. Jeg... -Ikke nå.
Ville bare...
Greit.
Sir, kan jeg hjelpe deg?
Sir?
Ja, er Warren her?
Jeg er Hugo. Warren flyttet til Arizona. Hva trenger du?
Det er... Irene har...
Warren visste det. Det er...
Hun har alvorlig... Hun er glovarm av feber og...
Hva har du i lommen, sir?
Ja. Det er Tamiflu.
Dr. Mareese. La oss ringe henne.
Vi kunne ikke nå henne. Jeg tviler på om du vil...
Hei, det er Hugo. Jeg må autorisere en resept.
Ja. Tamiflu til Irene York.
Klart.
Han er her nå.
Dr. Mareese vil snakke med deg.
Greit.
Hei, doktor. Ja, beklager, jeg er...
Hva?
På tre, si: "Du kjenner vibbene!" Kom igjen, gjør det.
-Hva betyr det? -"Du kjenner vibbene."
Jeg vil ikke gjøre det.
Jeg signerer ikke om du ikke gjør det.
Seriøst?
Vær så snill.
Bare signer for meg. Er det så vanskelig å...
Franklin. Hei.
-Jeg trenger... -Ikke nå.
Hva er problemet ditt?
Jeg har vært en vennlig nabo.
Jeg sa nei.
Men hvorfor?
Det er ikke noe personlig, Byron. Jeg bare
liker deg ikke.
Pokker. Gamlefar er frekk, hva?
Bare kom deg vekk.
Vi skaffer deg medisin. I mellomtiden tok jeg med deg noe
som vil få deg til å føle deg bedre.
Her.
La meg... Bare ta en slurk.
Jeg vet det smaker som oppvaskvann, men
jeg lover at det virker.
Bare ta en slurk til.
Sånn.
Len deg tilbake. Bare slapp av.
Da jeg var liten,
laget bestemoren min, Bitsy, dette til meg.
Hun kalte det "brygg".
Og jeg hatet det.
Men hun hadde rett.
Det får deg til å føle deg bedre.
Jeg lover.
Jeg har boken din. Vil du at jeg skal lese for deg?
Skal vi se.
"Dagen, som Dantes så ivrig og utålmodig hadde ventet på
"med åpne øyne, steg atter frem."
"Ved daggry
"gjenopptok Dantes søket.
"Igjen klatret han opp den steinete bakken han hadde besteget kvelden før
"og anstrengte synet for å se alle særegenheter ved landskapet..."
Toni!
Toni...
Hvor skal du?
På kino.
Med ryggsekk?
Ikke vær sint på meg lenger.
Kan vi starte på nytt?
Jeg vet det er vanskelig. Å leve slik vi gjør.
Alene, midt i ingenmannsland.
Spesielt i din alder.
Det er et offer... Jeg vet det.
Men...
Gud ser det.
Dette handler ikke om Gud.
Det handler om at jeg ikke har noen venner.
Om å måtte bo i et dumt hus
og ta vare på et kjedelig gammelt kapell.
Er det det Gud vil?
Hvorfor?
Jeg ga et løfte.
Det samme gjorde bestefar.
Og faren hans. Og så videre.
Mange.
Jeg kan ikke og jeg vil ikke...
...bryte det løftet.
Et løfte om å gjøre hva?
Jeg ga ikke noe løfte.
Jeg vil ikke være fange i det huset.
Da jeg var på din alder,
bestefar Epi...
Han fortalte meg noe jeg ikke forsto før senere.
Han fortalte meg
at det ikke finnes
noen større gave i livet enn å ha en hensikt.
Var det derfor han havnet i fengsel?
Fordi han hadde en hensikt?
Du trengte ikke å si det.
Å være en Calderon
betyr at du har et høyere formål.
Jeg vet det, mamma.
Hva betyr det egentlig?
-Når du blir eldre, får du se. -Jeg er 15.
Våre forfedre var sannsynligvis gift nå.
Si sannheten.
Ok, jeg er ferdig med reglene.
Alle i familien vår,
vi er voktere av noe helt spesielt.
Og det finner du ut i rette øyeblikk.
Det er Guds vilje.
Du høres gal ut, vet du det?
La oss dra.
Vi må gå!
Hvor er jeg?
Du er i Farnsworth i Illinois.
Jeg heter Irene York, og dette er hjemmet mitt.
Du er trygg her.
Hva heter du?
Jude.
Hvor er du fra, Jude?
Jeg er faktisk ikke sikker.
Jeg husker at jeg gikk. Det var et kaldt sted.
Det var fjell. Og så begynte det å regne.
Og så...
Jeg tror jeg falt.
Alt ble bare svart, og så var det noen som bar meg.
Det var mannen min, Franklin.
Vet du hvordan du kom hit?
Nei, jeg husker ikke.
Det kommer tilbake til deg.
Minner gjør vanligvis det.
Chicago er omtrent en time herfra.
Har du noensinne vært der?
Jeg tror ikke det.
Du klarte det! Jeg er så stolt av deg!
Alt er i orden.
Franklin, dette er Jude.
Ta dette. Det hjelper.
Jude fortalte meg at han...
Du. Er du ok?
Ja. Jeg er bare...
Jeg er bare litt svimmel.
Du er blek som et spøkelse.
Har du spist noe i dag?
Jeg er ikke sikker.
Kom igjen.
La oss få litt i deg.
Beklager dette, Jude.
Hei!
Lenge siden sist.
Hva har du der?
Noe nyprintet!
STEM PÅ BYRON TIL BYRÅDET
Designet av den ekstremt talentfulle Jeanine Albermarle.
Se på det.
Klar til å se dem over hele byen?
Har du alle signaturene?
Til og med Franklin har signert.
Se.
Bare en signatur til, så er det offisielt.
Er pausen for dramatisk effekt, eller...
Lykke til!
Dessuten...
Det sto en politibil utenfor huset til York i morges.
Gjorde det?
Hva skjedde?
Ringte Siebert nede i gaten, og hun hørte at det var innbrudd.
Men de fanget ikke fyren.
Du dro ganske tidlig i dag.
Ja. Jeg hentet skiltene.
Kom igjen.
Du vet vel at det ikke var meg?
Jeg spionerer ikke på folk.
Det var ikke det jeg sa.
Greit.
Jeg henter resten av skiltene i bilen.
La oss si at du er markedssjef for et Fortune 500-selskap
og en morgen kommer finansdirektøren på kontoret ditt og sier:
"Hater å fortelle deg dette,
"men vi må gjøre noen nedskjæringer,
"og neste kvartal kutter vi budsjettet ditt med 20 %.
"Men du må fortsatt bygge merkevarebevissthet.
"Du må opprettholde lesertallene.
"Du må gjøre alt dette
"og beholde den nåværende inntekten..."
Hei.
"...men med mye mindre ressurser."
Selvfølgelig er din første tanke: "For noe dritt!
"Dette er en umulig oppgave." Men er det virkelig det?
Jeg sovnet ikke.
Du hadde duppet av de neste to minuttene, garantert.
Jeg var oppe sent. Det var litt slitsomt i går.
Jaså? Alt i orden?
Jeg vil ikke snakke om det.
Jeg måtte besøke foreldrene til faren min.
-Er de i orden? -Ja, de har det bra.
Blir bare eldre. Du vet.
Ja. Nemlig.
Ja, mammas foreldre ble dårlige for et par år siden.
Uff da.
Ja. Min bestemor, på thanksgiving...
Greit.
Hun tisset i oppvaskmaskinen.
-Høres morsomt ut, men var forferdelig. -Det er så trist.
Ja. Burde ikke faren din...
...håndtere dette?
Pappa? Han er...
Han er veldig opptatt.
Han reiser så mye i jobben at han ikke kommer seg ut hit.
-Hva gjør han? -Han er konsulent.
-Jaså? Som McKinsey? -Nei.
Ikke noe så fancy. Ja.
Han har sitt eget firma. Fokuserer på ideelle organisasjoner.
Fint.
-Har dere et nært forhold? -Ja, vi holder kontakten.
Ikke mange dropper alt for å hjelpe besteforeldrene sine.
Nei.
Familie, vet du.
Du må spise, kjære.
-Du spiser ikke. -Jeg er ikke sulten.
Du blir ikke sterkere av å se på den.
Denne fyren er trøbbel uansett hvordan ser det.
Hvis han forteller sannheten, så kidnappet vi ham,
og han trenger hjelp fra fagfolk, ikke oss.
Og hvis han lyver, er det enda verre.
Plager det deg ikke at den mest logiske forklaringen på dette
er at han er et slags romvesen?
Han er ikke et romvesen, Franklin.
Tja, uansett,
han dukket opp her dekket av en annens blod
og du rullet ut den røde løperen.
Lager god te til ham og rent sengetøy og...
Vi burde tenke på hvordan vi blir kvitt ham.
Det er farlig å ha ham her, spesielt nå.
Og kan du være så snill og spise litt?
Hva mener du med "spesielt nå"?
Når skulle du fortelle meg hva dr. Mareese sa?
Jeg snakket med henne på telefonen da jeg var på apoteket.
-Hva sa hun til deg? -Nok.
Jeg ville ikke uroe deg, Franklin.
Så du skulle bare ikke gjøre noe?
Håpe på det beste?
Vi må ta vare på deg, ikke ham.
Du tar vare på meg.
Dette tar vare på meg.
Og kanskje...
Kanskje det er dette vi har ventet på.
Dette? Hvordan kan du si det?
Jeg må se hvor alt dette fører hen,
og jeg vil ha deg der med meg.
Jeg skal gjøre hva legen forteller meg.
Øvelsene, behandlingene.
Skal til og med spise.
Vent i bilen.
Jeg er bevæpnet!
Opp med armene. Jeg mener alvor.
Jeg skyter deg.
Lenge siden sist.
Se hvor voksen hun er nå.
-Trener du henne? -Hvorfor er du her?
Er du ok?
Hvem er han?
Ja, jeg er ok. Bli der.
Det er godt.
Men trenger mer salt.
Slapp av, Stella. Vennligst sitt.
Fint å se du fortsatt har pistol.
Det vil du trenge.
Det har vært en lang dag.
Jeg tror vi alle trenger en god natts søvn.
Det er mat her i tilfelle du blir sulten om natten,
og jeg ga deg en ny pyjamas.
Og ta en til av disse.
Det vil hjelpe.
Ha en god natt, Jude.
Vi er rett ovenpå hvis du trenger oss.
Takk, Irene.
Bare gå opp, kjære. Jeg kommer snart.
Skal bare ta en prat med Jude. Mann til mann.
Føler du deg bedre?
Irene sier at du ikke husker så mye.
Det føles nok ikke godt.
Jeg vet ikke om hun nevnte det, men da vi fant deg,
var du dekket av blod.
Noen andres, må det ha vært.
Husker du noe om det?
Nei. Jeg husker ingenting.
Dette var rommet til sønnen vår.
Michael.
Han døde for litt over 20 år siden.
Tiden tar ikke bort den smerten.
Og Irene har egentlig aldri...
Hun er en smart kvinne.
Den smarteste personen jeg har møtt.
Men hun er egenrådig.
Tror alltid at hun vet best.
Men ingen har rett hver gang.
Jeg bare sier det rett ut. Jeg stoler ikke på deg.
Og jeg vil absolutt ikke ha deg her.
Men Irene har fått for seg at du er spesiell.
Hun trenger at du er det.
Så for hennes skyld lar jeg deg bli. En liten stund.
Men hvis du noen gang gjør noe som setter henne i den minste fare...
...vil du angre.
Kan du huske det?
Ja.
Greit.
Fin prat.
God natt...
...Franklin.
Her er det.
Takk for middagen.
Ja. Selvfølgelig. Når som helst.
Hvis du ikke vil reise hjem ennå,
bor jeg rett rundt hjørnet.
Jeg lager helt rå kamillete.
-Cliff, jeg må fortelle deg noe. -Du er sammen med noen.
Nei.
-Alt det om familien min... -Ja?
Om faren min og vårt nære forhold...
...det var løgn.
Faren min
tok sitt eget liv da jeg var fem år gammel.
Det er vanskelig å snakke om.
-Denise, jeg er så lei meg... -Jeg burde nok gå.
-Hei. -Hei.
-Hva gjør du? -Hvor ble det av den lille kødden?
-Du banner for mye. -Hva så?
Så mye at jeg begynner å gjøre det,
og jeg ender opp med å banne foran elevene, så slutt.
-Hvor ble det av dingsebomsen, da? -Glem det. Det er verre.
Mr. Groth sa at han aldri har sett noen lære å snekre så raskt.
Riktignok øker han ikke lønnen min.
Hva?
Franklin, jeg er gravid.
Jeg var hos legen sist uke.
Han ringte tidligere med resultatet.
Glem det forbanna skapet.
Vi skal bli foreldre!
Vær forsiktig!
Ser du? Derfor må du være forsiktig!
Tekst: Benjamin Sveen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg