Irene, m-am plictisit.
Ai spus că vrei să ieși. Iată-ne. Afară.
Am spus să ieșim și să ne distrăm.
Și poate să vorbim cu niște băieți.
Nu am răbdare.
Bine, ce am pierdut?
Am pariat cu Franklin
- ... că nu „curăță” masa. - Urât!
- Unde e Franklin? - Hei, Franklin! E rândul tău.
Da, doar o secundă. Le-au amestecat.
Hei, haide, omule. Tipii ăștia așteaptă.
Drăguț din partea ta că ai venit!
Masa încă arată groaznic.
Fruntea sus, Randy. Aș putea să ratez.
- La ce-mi trebuie banii oricum? - Da.
Nu au bere în Saigon?
Da, îmi va fi dor de tine, amice, dar...
măcar îmi vor aminti de tine cei 25 de dolari.
Bun joc.
Scuzați-mă, domnilor.
O lovitură norocoasă.
Ai trimis-o aici intenționat.
Da.
Dar care erau șansele să stai aici?
E cel mai aiurit lucru pe care mi l-a spus cineva.
Ce spui?
Îți plac cântecele lui Elvis Presley?
Elvis? Nu e cam demodat?
Te răzgândești tu.
Așa să fie?
Fiu de porcar!
Dragă, cred că este timpul să mă schimbi cu un model mai nou.
Iar am lăsat argintăria în chestia aia.
- Ar trebui s-o mai mâncăm? - De ce nu?
Să trăim periculos.
Te rog, nu pune atâta sare.
- Ce? Credeam că trăim periculos. - Ai auzit ce a spus doctorul.
Și nu spune „ce”.
Mi-au zis să nu mă însor cu o profesoară de engleză,
dar am făcut-o oricum.
Te simți bine?
Da, doar că nu mi-e foarte foame.
N-ai mâncat nici cât să ții o pasăre în viață.
Trebuie să mănânci, dragă.
O reparație ușoară. Era o garnitură desfăcută.
N-ar trebui să mai facă zgomotul ăla.
- Mergem să vedem stelele în seara asta? - Iar?
- Pare că abia am fost. - Serios?
Să mergem.
Te rog!
- Sigur nu te superi? - Nu. Nu, sunt bine.
Amintește-mi să schimb becul ăla, da?
Și să fac plinul la mașină.
Și înghețata cu... bomboane.
Becuri. Combustibil.
Te țin.
Așa.
- Te simți bine? - Da. Sunt bine.
Poftim.
Odihnește-te o clipă.
Ai răbdare.
CĂTRE STELE
- Nu ai încredere în mine? - Ia castronul.
Ești gata să faci istorie?
- Asta spui de fiecare dată. - Se aplică în continuare.
Vezi? Nu mereu...
E doar pentru că ai spus ceva.
Te iubesc, Irene.
Și eu te iubesc, Franklin.
CERUL NOPȚII
Cum se vede în seara asta? E ceva interesant?
Pentru mine e mereu interesant.
Știu că este.
Ești gata să ne întoarcem? Începe meciul.
Întoarce-te tu. Eu mai stau puțin.
Nu te las aici singură.
Bine. Doar...
Lasă-mă câteva minute, atunci.
Ce e cu tine?
Ai vrut să vii aici tot mai mult.
- Nu e adevărat. - Ba este.
De anul trecut.
După ce ai căzut.
Întotdeauna e bine să ieși din casă.
Nu.
Majoritatea celor care vor să iasă din casă ies la cină sau la film.
Majoritatea oamenilor nu au așa ceva.
Da.
Ceva e diferit, totuși.
Te gândești la asta chiar și când nu suntem aici.
- Acum îmi citești gândurile? - Da.
Te cunosc de ceva vreme. Ajung și acolo.
- Ce vrei să spui, Franklin? - Eu doar...
Vreau să spun, tu nu...
Nu te-ai plictisit de asta?
Eu m-am plictisit.
Nu. Eu nu.
Uite...
Da. Da, am înțeles. E o priveliște pe cinste.
E mai mult de atât.
Da?
Am făcut drumul ăsta de 856 de ori și...
Nu s-a întâmplat nimic.
Stăm aici, ne uităm pe fereastră...
Asta e tot.
Sunt sigur că asta va fi mereu.
Cum rămâne cu ușa?
Ce?
Ai văzut ce s-a întâmplat când am pus șoarecii acolo.
N-au supraviețuit nici un minut.
Ei bine, atunci, vom...
Va trebui să așteptăm.
Ce să așteptăm?
Nu întinerim.
Cred că aceste călătorii încep să ne afecteze.
Nu putem continua să facem asta la nesfârșit.
Poate că este timpul să spunem în sfârșit altcuiva.
- Poate lui Denise. - Nu.
E ultimul lucru de care are nevoie Denise.
O va speria.
E un motiv pentru care noi am fost cei care au găsit asta.
A fost menit pentru noi.
Noi trebuie să rezolvăm ghicitoarea asta.
Nu-mi lua asta.
Sigur că nu.
Șezi.
Cuminte!
A fost un antrenament destul de bun.
S-ar putea să dorm aici în seara asta, pe cealaltă saltea.
Mă supără spatele.
Voi fi bine.
Nu-ți face griji.
Doar o noapte sau două aici și voi fi ca nou.
Mă uit la restul meciului.
Vise plăcute, dragă.
Ce-o să faci cât sunt la doctor?
Am niște treabă.
De ce nu faci ceva distractiv?
Când l-ai văzut ultima dată pe Randy?
Nu cred că mai sunt în stare de asta.
- Știi că adorm după o bere. - Așa e.
Vrei să facem schimb?
Nu. Am destule și eu, mersi.
Îl vezi pe tipul ăla?
Incredibil.
Încearcă doar să fie de ajutor, Franklin.
- Hei, salutare. - Ce faci?
Am scos mașina de tuns iarba. M-am gândit să vă aranjez puțin partea.
- Sper că nu vă supărați. - Mulțumesc că ți-ai făcut timp, Byron.
- Nu trebuia. - Nu-ți face griji.
Sunt un om simplu. Văd iarbă, o tund.
- Dacă vezi o proprietate, o încalci. - Te rog. Încetează.
Sunt nevinovat, jur.
Dacă o voiam cosită, aș face-o singur.
Hei, am putea face schimb de scule.
Aș putea folosi rindeaua aia a ta dacă...
Rindeaua s-a stricat.
Poate când funcționează iar?
Prânzul e în frigider.
E doar o jumătate de salată, așa că nu te entuziasma prea tare.
Dar e cu bacon.
Am tot vorbit cu o femeie pe care am cunoscut-o la sală.
Spune că e o ligă de bowling aici în care să ne înscriem.
Tu ce crezi?
E timpul ca Banana Splitters să fie activi iar?
Franklin York e un mincinos.
Dragă, te rog, nu asta iar.
A zis că i s-a stricat rindeaua,
dar am văzut lemn proaspăt rindeluit chiar lângă atelierul lui.
De ce ești obsedat de asta?
Bine. O să râzi...
dar cred că ascund ceva în magazia aia.
Uite, am găsit-o nepoata lor pe Facebook
și i-am trimis un mesaj spunându-i ce ai văzut.
E problema lor, nu a noastră.
Suntem aici doar de șase luni.
Lasă-i în pace. De dragul meu.
Nu ai un istoric bun cu vecinii
și aș dori să mai fiu invitată la diverse lucruri.
Bine.
Ai vrut ca arborele familiei Wilpon să cadă peste casa noastră?
Ai putea fi mai drăguț cu el.
Cu cine? Cu Byron? Nu, mersi.
Poate că, dacă i-ai da o șansă, voi doi ați putea fi prieteni.
Tipul îmi dă fiori.
Doarme în pat cu câinele.
Pentru Dumnezeu, Franklin. Îi plac animalele.
E patul lui matrimonial.
Nu pot...
Ești atât de încăpățânat.
Ce se întâmplă cu tine?
Încerci să mă faci să mă împrietenesc cu Byron.
Îmi zici să mă duc la biliard ziua.
M-am gândit că ar fi drăguț să te duci și să socializezi.
Te menține agil.
Nu vreau să văd alte persoane.
Nu vreau să simți că tot ce faci e să ai grijă de mine.
Și la tine e la fel de greu de completat.
Bună ziua! Scuze pentru întârziere.
- Irene, poți să te întorci acum. - Mulțumesc.
Avem câteva scanări și analize de făcut.
Sunt de rutină, dar ar putea dura puțin.
Te sun când termin.
- Cum e spatele, dle York? - Știți, am zile bune și rele.
Nu mă pot plânge.
Ei bine, e cabinetul unui medic. Plângerile sunt încurajate.
Nu uita de înghețată.
Da, doamnă.
O zi bună.
N-ai mai venit de luni de zile.
Am presupus că e din cauză că ești mai bine.
Și nu sunt?
Văd că ești încă în scaun.
Numai când plec de acasă.
Încerc să fiu foarte precaută.
Și cât de des pleci de acasă?
Mănânci bine? Faci mișcare?
- Ai terminat fizioterapia? - Suntem la inchiziție?
Nu voi îndulci ce am de zis.
Sunt îngrijorată.
N-ar trebui să fii în starea asta la 73 de ani, chiar și după căzătură.
Faci să pară mai rău decât este, Sandra. Sunt bine.
Îmi pare rău, dar nu ești bine.
Cred că știi asta.
Există ceva în viața ta care ar putea contribui la aceste simptome?
Nu, din câte știu. Nu.
Unele dintre lucrurile pe care le simți sunt adesea agravate de depresie.
Nu sunt deprimată.
Vreau să-ți mai fac niște analize.
Ar trebui să creștem doza de Benazepril pentru tensiunea arterială.
Și Levotiroxina.
Ai nevoie de un program de nutriție controlat și de suplimente.
Pentru dureri de cap și insomnie, Doxepin.
Fizioterapie, controale mai dese. E un început...
Irene.
Te-ai gândit la îngrijire la domiciliu?
Franklin poate avea grijă de mine.
Nu cred că mai e în stare. Nu mai poate.
Aveți card de fidelitate?
Pe undeva, da.
Îmi pare rău. Stați, doar o clipă.
- Bună, Denise. - Hei, bunicule.
Pot să te sun înapoi? Sunt la magazin.
Ia ghici? Vin în oraș.
De fapt, chiar acum ajung.
Chiar acum?
Mai lași și pe alții să treacă, tataie?
Ne întâlnim la Jelinek's. Bine?
Bine. În regulă.
- Ați terminat? - Da. Acum da.
Să găsesc cardul de fidelitate.
Pe unde o fi.
JELINEK'S CAFENEA ȘI RESTAURANT
- Bună, bunicule. - Bună, prințesă.
- Unde e bunica? - E la doctor.
La control.
Părea cam fragilă ultima dată când am văzut-o...
E bine. E doar, știi tu...
- Vrei o felie de tort? - Desigur.
Bună, sunt Franklin. Nu sunt disponibil acum,
dar dacă-mi lași un mesaj și...
- Sunt sigură că va fi aici în curând. - Bine.
Irene, te rog să nu dispari iar. Nu poți ignora asta.
Se pare că nu.
Cum e mama ta?
Bine.
Ea și Trevor tocmai au aniversat 10 ani de căsătorie.
Zece ani?
Dar tu?
Cum e la școală?
Școala e grozavă. Stagiatura e minunată.
- Scumpo. - Da?
Vrei să-mi spui ce te deranjează așa tare
de te răzbuni pe acel biet șervețel?
Promiți că nu te vei supăra?
Ei bine, nu, vreau să spun...
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Am primit un... mesaj în dimineața asta.
Ce fel de mesaj?
Vecina ta m-a găsit pe Facebook și a spus că ei...
Facebook... Jim Dennings are Facebook?
Nu contează cine.
Contează că ei își plimbau câinele și...
Te-au văzut plimbând-o pe bunica la miezul nopții.
Asta e tot?
Știi că bunicii îi place aerul nopții.
- De asta îți faci griji? - Da. Și...
Cred că ar trebui să vă gândiți să vă mutați.
Pentru că ne-am plimbat?
Nu, nu e doar asta.
M-am gândit la asta de când a căzut bunica.
Aia a fost anul trecut. Ea e...
Ea e mai bine.
Ar fi putut muri.
Știu că poate fi greu de înțeles, prințesă, dar...
O să rămânem unde suntem.
Și dacă asta înseamnă să cad mort urcând scările
sau îngrijind trandafirii,
sau plimbând-o pe bunica în scaunul cu rotile noaptea,
ei bine, atunci, așa să fie.
- Nu are sens. Noi... - Denise, am spus nu.
- Scuzați-mă? - Iisuse. Am uitat că sunteți aici.
Îi puteți spune soțului meu că m-am dus peste drum să vizitez o prietenă?
Sigur.
Mulțumesc.
Dnă Boyle, ce faci aici?
Pot să te întreb ce faci?
- Să te ducem înapoi în camera ta... - Hei!
Ce? O iau pe dra Boyle...
- Îmi pare atât de rău... - E în regulă.
Ea e Irene York. Din câte știu eu, nu locuiește aici.
E în regulă.
Mulțumesc.
Îmi pare rău, dar te cunosc?
Sunt Chandra. V-am fost elevă.
Am scris teza despre surorile Brontë
și ați spus că a fost una dintre cele mai bune.
Da.
- Chandra. - Da.
- Vă gândiți să vă mutați aici? - Nu, eu...
Speram doar să o văd pe prietena mea, Sadie Norton.
Desigur.
L-ați cunoscut pe George?
I-am văzut necrologul în ziar.
Vă pot duce în camera ei. Îmi permiteți?
Da. Mulțumesc.
Erau foarte îndrăgostiți.
Dar nu mai era lucid spre sfârșit.
N-o mai recunoștea.
După 60 de ani, pur și simplu.
Deci, ce mai faceți, dnă York? Încă mai predați?
Nu, m-am pensionat cu ceva timp în urmă.
Ați fost o profesoară foarte importantă pentru mine.
Chiar mi-am dat licența la engleză.
M-am gândit să fiu și eu profesoară, la fel ca dv.
Nu a mers.
Asta e o meserie bună. Ajuți oamenii.
Slujba asta e grea.
Știu că încă nu sunteți senilă,
dar adevărul e că majoritatea oamenilor de aici
nu știu ce vor sau de ce au nevoie,
ei nu apreciază ceea ce faci pentru ei.
Pălăvrăgesc din nou.
Am ajuns la camera lui Sadie.
Nu vreau să te rețin. Știu că ai multă treabă de făcut.
Da. Desigur.
Mi-a părut bine să vă revăd.
Și cine știe, poate vă veți muta aici cândva.
Avem mereu locuri noi.
Ai venit să repari fereastra?
Nu, Sadie.
Sunt Irene.
Irene York.
Irene.
- Chiar ești tu? - Da.
A trecut mult timp.
Ești bine aici?
Îl am pe prietenul meu.
Ți-am spus că am avut un magazin pentru mirese?
Eu coseam toate voalurile.
Uite, poți vedea unde m-am înțepat cu acul.
Știu, Frumoasa Mireasă.
Am lucrat acolo într-o vară, îți amintești?
Irene.
- Irene, chiar ești tu? - Da!
Aveai cel mai frumos păr.
Îți prindeai multe panglici în el. Te invidiam pentru asta.
M-ai pus să plătesc pentru panglicile alea.
Erau multe panglici!
Așa e.
- Ai venit să repari fereastra? - Nu.
Sadie, am venit să te văd pe tine.
Mi-a părut rău să aud de George.
Am venit aici să văd ce mai faci.
M-am gândit că poate ai nevoie de o vizită de la o veche prietenă.
Nu eram prietene.
Da. Sunt Irene. Am lucrat la...
Știu cine ești, Irene.
Nu am fost niciodată prietene.
Nu ai fost o angajată foarte bună.
Mereu ai crezut că ești foarte inteligentă,
dar, de fapt, erai destul de prostuță.
Ți-am zis că aveam un magazin pentru mirese?
Trebuie să-ți spun ceva, Sadie.
Și ești foarte norocoasă,
fiindcă n-am spus nimănui asta.
Am fost undeva.
Undeva departe, departe de aici, foarte departe.
Mai departe decât a fost orice om vreodată, la ani-lumină depărtare.
Am văzut lucruri miraculoase.
Sunt specială, Sadie.
Sunt cea mai specială persoană pe care ai întâlnit-o în viața ta.
Dar acum,
sunt bolnavă.
Și mi-e frică.
Și nu mai sunt atât de sigură.
Ai venit să repari fereastra?
Hei!
Irene?
Scumpo, sunt acasă!
Vrei să vorbim despre asta?
Pot să-mi port singur de grijă.
Dar nu e vorba doar de tine.
Trebuie să ai grijă și de mine.
Și asta nu e corect.
Acum o faci să pară o povară. E...
- Vorbești exact ca Denise. - Denise?
Da. Am văzut-o azi. De aceea am fost așa distras.
Crede că devenim senili sau ceva.
Vrea să ne mutăm.
Vrei asta?
- Ce să vreau? - Să ne mutăm?
Ai spus-o și tu aseară. Nu putem continua așa la nesfârșit.
La naiba, da.
Am uitat să alimentez.
- Nu vă merge indicatorul de combustibil? - Nu, e vina mea.
Trebuie să fiți atent la lucrurile astea.
Mai ales la vârsta dv.
Da, nu se va mai întâmpla.
Nu trebuie să raportați asta nimănui, nu?
Nu, e doar combustibil.
E în regulă. Mă întorc într-o clipă.
Ce vrei de la mine?
În regulă, dle Nichols, v-am făcut rezervarea,
călătoriți pe 13 august de la Knoxville la Dallas.
Locul 11B. E un loc lângă culoar, exact cum ați dorit.
Vă mai pot ajuta cu ceva?
Foarte drăguț din partea dv., domnule.
Dacă nu vă deranjează să completați un sondaj rapid după...
La naiba!
Mereu închid, nu?
Nici eu n-aș vrea să completez un sondaj.
Mai ai? Vreau să-ți arăt ceva.
Voi fi rapid.
Cum arată asta?
VOTAȚI - ALBEMARLE PENTRU CONSILIUL LOCAL
”Albemarle”?
De ce nu ”Byron” simplu?
Adică doar: ”Byron pentru consiliul local”?
Da.
Îmi place.
E scurt și la obiect.
Doamne, mereu ai cele mai bune idei.
Da, dar chiar ai nevoie de pancarte?
Dacă vreau să câștig, trebuie să mă fac cunoscut.
Da, dar de ce nu anul viitor?
După ce ne acomodăm mai bine.
N-aș fi putut face asta în Champaign.
Oamenii de acolo doar...
Nu m-au văzut așa.
Dar aici, pot fi...
Consilier.
Poți fi dna consilier.
Am un alt apel.
- Scuze. - Bună, sunt Jeanine.
Cum vă pot ajuta cu călătoriile dv. azi?
Minunat! Și la ce date v-ați gândit pentru zbor?
Bine.
Jeanine - Să te aștept? Începe Jeopardy
Știi, m-ai întrebat în mașină...
dacă aș vrea să mă mut.
Ei bine,
sincer, m-am gândit la asta.
Din cauza stelelor.
Dar, uneori, să mă uit la celălalt cer...
Mă sperie.
Deci, aș minți dacă aș spune că nu m-am gândit la asta.
Dar...
până la urmă, pentru mine...
răspunsul e nu.
Doar pentru că...
Pentru că știu că nu vrei.
Deci, eu...
Deci, nici eu nu vreau.
Mulțumesc.
- Am fost s-o văd pe Sadie Norton azi. - Da?
A murit George.
Franklin, trebuie să vorbim.
Ce ai face dacă aș muri?
Stai, ce a spus doctorul?
Nu e vorba de doctor. E vorba de tine și de mine.
Ce ai face?
- Aș muri și eu. - Hai, Franklin. Asta e inacceptabil.
Nu-mi pasă ce e acceptabil.
M-am gândit la asta și vreau să-mi promiți
că dacă mor prima,
o să vinzi casa.
Să mergi mai departe. Doar...
Să lași pe altcineva să încerce.
Și cum rămâne cu secretul nostru?
Păi, a fost secretul nostru destul de mult timp, nu crezi?
Bine.
Promit.
Care e vârsta potrivită?
Pentru ce?
Până la care să trăiești.
O sută? Aș fi fericit cu asta.
Cine n-ar fi?
Promite-mi că nu te vei gândi să mori până la 100 de ani.
Bine?
Pentru că vreau acei ani.
Deci, doar...
Promite-mi, bine?
Promit.
Încerci să mă protejezi de mine însumi?
Haide, nu te mai agita. Știi că-ți place.
E bine, dar mă și gâdil.
Doamne.
- Deci, ar trebui să mă opresc, cred. - Nu. Nu te opri.
- Ai uitat de piciorul ăsta. - Nu, vom ajunge la el.
Ai un favorit.
- Îmi place piciorul ăsta. - Ești atât de ciudat.
- Fă-o din nou. - Da, doamnă.
Doamne.
Îți amintești când Michael obișnuia să fugă și să se ascundă în cămară,
ori de câte ori ne apropiam de el cu unghiera?
Doamne.
Ura să-i tăiem unghiile.
Îmi place să te aud vorbind despre el.
Hei. Să încercăm ceva.
O să meargă?
De ce mă întrebi pe mine?
Tu ești cea care mă invită la plimbări. Să mergem.
- Nu cu mine! - Haide.
Vom vedea ce se întâmplă. Dă-i bice!
- Bine! - Ține-te bine.
- Asta e distractiv. - Nu?
Bine. Ei bine, pornim. Mod manual.
A trecut ceva timp de când am făcut asta, nu?
Ai auzit asta?
Nu, ce?
Se aude cântecul nostru.
Ține-mă aproape, ține-mă strâns
Fă-mă să mă-nfior de încântare
Spune-mi de la început cum stăm
Te vreau
Am nevoie de tine
Te iubesc
Din tot sufletul
Dragă, pentru tine trăiesc
Te vreau
Am nevoie de tine
Te iubesc
Cu toată...
Dragă Franklin,
vreau să-ți spun mai întâi că-mi pare rău.
Nu fac asta ca să te rănesc.
Știi că nu aș face-o niciodată.
Doar că...
Am terminat de așteptat.
Am așteptat destul.
Sunt pregătită.
Știu ce este probabil de partea cealaltă a ușii, dar...
Trebuie să văd cu ochii mei.
Să aleg singură cât încă mai pot.
Ca de atâtea ori, când propriile cuvinte m-au dezamăgit în viață,
mă reîntorc la Auden.
”Cum să ne placă că stelele ard
„Cu o iubire pe care noi n-o putem exprima?
„Oricât aș admira stelele cărora nu le pasă
„Nu pot spune, acum că le văd
„Că mi-a lipsit vreuna îngrozitor toată ziua
„De-ar fi ca toate stelele să dispară și să moară
„Ar trebui să învăț să privesc un cer gol
„și să-i simt întunericul total ca sublim”
Fii puternic.
Știu că poți fi.
Spune-i lui Denise cât de mândră sunt de ea.
Îi transmit dragostea ta lui Michael. Și ne vom revedea.
Promit.
Cu toată dragostea mea,
Irene.
Te rog...
Ajută-mă.
Te rog...
Cine ești?
Traducere și adaptare: Mariana Mazilu