Irene, unatkozom.
Te mondtad, hogy ki akarsz mozdulni. Tessék, itt vagyunk. Kimozdultunk.
Azt mondtam, ki akarok mozdulni és jól szórakozni.
És talán pár fiúval is beszélgetni.
Nincs türelmem hozzá.
Oké, miről maradtam le?
Fogadtam Franklinnel
-25 dolcsiban, hogy kiütöm a golyóit. -Ajjaj!
-Hol van Franklin? -Hé, Franklin! Te jössz.
Egy pillanat. Összekeverték az egészet.
Gyere már, haver! A srácok rád várnak.
Jó, hogy csatlakozol végre.
Még mindig szörnyen áll a meccs.
Fel a fejjel, Randy! Elvéthetem.
-Amúgy mire kell neked a pénz? -Ja.
Saigonban nincs sör?
Hiányozni fogsz, haver, de...
legalább lesz 25 dolcsim, amiről eszembe jutsz.
Szép játék.
Elnézést, uraim.
Szerencsés lövés.
Szándékosan ütötted erre.
Igen. Tényleg.
De mennyi esély volt rá, hogy te ülj itt?
Ez a legnagyobb butaság, amit eddig mondtak nekem.
Mit szólsz?
Szereted az Elvis Presley-dalokat?
Elvis? Nem ódivatú az már?
Meg fogod kedvelni.
Tényleg?
A csudába!
Drágám, azt hiszem, ideje, hogy lecserélj egy fiatalabbra.
Megint bennhagytam az evőeszközt az izében.
-Azért megegyük? -Miért ne?
Kockáztassunk!
Ne használj sok sót, kérlek!
-Mi? Azt hittem, kockáztatunk. -Hallottad, mit mondott az orvos.
És ne mondd, hogy "mi!"
Szóltak, hogy ne vegyek el egy angoltanárnőt,
de mégis megtettem.
Jól vagy?
Igen, csak nem vagyok túl éhes.
Annyit sem ettél, amitől egy madár életben maradna.
Enned kell, drágám.
Ez könnyű volt. Csak meglazult a tömítés.
Most már nem fog olyan hangot adni.
-Mit szólnál, ha megnéznénk a csillagokat? -Már megint?
-Olyan, mintha most mentünk volna. -Tényleg?
Menjünk!
Kérlek!
-Biztos nem bánod? -Nem, jó így.
Majd szólj, hogy cseréljem ki a villanykörtét!
És tankoljam meg a kocsit.
És a fagyi... a csokis roppancsos.
Villanykörte. Benzin.
Foglak.
Itt is vagyunk.
-Jól vagy? -Igen. Jól.
Tessék.
Pihenj egy kicsit!
Várj meg!
A CSILLAGOKHOZ
-Nem bízol bennem? -Fogd a tálat!
Kész vagy történelmet írni?
-Mindig ezt mondod. -Még mindig igaz.
Látod? Nem mindig...
Csak azért van, mert mondtál valamit.
Szeretlek, Irene.
Én is szeretlek, Franklin.
ÉJSZAKAI ÉG
Mi a helyzet odakint ma este? Van valami érdekes?
Nekem mindig érdekes.
Tudom.
Indulhatunk lassan? Megy a meccs.
Te menj csak! Én még maradok egy kicsit.
Nem hagylak itt egyedül.
Rendben. Csak...
Adj egy pár percet!
Valami baj van?
Egyre többször akarsz ide jönni.
-Ez nem igaz. -De igen.
Tavaly óta.
Mióta elestél.
Mindig jó kimozdulni otthonról.
Nem.
A legtöbben azért mozdulnak ki, hogy vacsorázzanak vagy moziba menjenek.
A legtöbbeknek nincs meg ez.
Igaz.
De valami akkor is megváltozott.
Akkor is erre gondolsz, mikor nem itt vagyunk.
-Most olvasol a gondolataimban? -Igen.
Ismerlek már egy ideje. Lassan az is menni fog.
-Mire célzol, Franklin? -Csak...
Szóval nem...
Nem untál már bele ebbe?
Mert én igen.
Nem, én nem.
Nézd...
Ige, értem én. Remek a kilátás.
Ennél több van benne.
Biztos?
Nyolcszázötvenhatszor jöttünk már ide és...
Semmi sem történt.
Itt ülünk, kinézünk az ablakon...
Ennyi az egész.
Biztos, hogy mindig is ennyi lesz.
És az ajtó?
Mi?
Láttad, mi történt, mikor kitettem az egereket.
Egy percig sem bírták.
Akkor csak...
Csak várnunk kell.
De mire?
Nem leszünk fiatalabbak.
Szerintem ezek az utak kezdenek megterhelni téged.
Nem csinálhatjuk ezt örökké.
Talán ideje elmondanunk valakinek.
-Mondjuk Denise-nek. -Nem.
Már csak ez kéne Denise-nek.
Csak megijesztené.
Okkal történt, hogy mi találtunk rá erre.
Nekünk szánták.
Ez a rejtély arra vár, hogy megfejtsük.
Ezt ne vedd el tőlem!
Nem veszem.
Ül!
Jó kislány.
Ez jó kis edzés volt.
Ma este lehet, hogy itt alszom a másik matracon.
A hátam kicsit haragszik rám.
Rendben leszek.
Ne aggódj!
Csak egy-két este idelent, és kutyabaja sem lesz.
Megnézem a meccs végét.
Szép álmokat, drágám!
Mit csinálsz, amíg az orvosnál leszek?
El kell intéznem pár dolgot.
Miért nem csinálsz valami szórakoztatót?
Mikor találkoztál utoljára Randyvel?
Nem hiszem, hogy alkalmas vagyok már rá.
-Tudod, hogy egy sör után elalszom. -Ez igaz.
Kérsz ebből?
Nem. Elég a sajátom, kösz.
Nézd ezt a fickót!
Hihetetlen!
Csak segíteni akar, Franklin.
-Sziasztok! -Mit csinálsz?
Kihoztam a fűnyírót. Gondoltam, megigazítom a ti füveteket is.
-Remélem, nem bánjátok. -Köszönjük, hogy időt szánsz rá, Byron.
-Nem kellett volna. -Szóra sem érdemes.
Egyszerű ember vagyok. Ha füvet látok, lenyírom.
-Ha birtokhatárt látsz, átmész rajta. -Kérlek, hagyd abba!
Ártatlan vagyok, esküszöm.
Ha le akarnám nyírni, megtenném.
Cserélhetnénk szerszámokat.
Jól jönne a gyalugépetek, ha…
A gyalu elromlott.
Akkor talán majd ha újra jó lesz.
Az ebéd a hűtőben van.
Csak egy fél saláta, szóval ne örülj nagyon!
De van benne szalonna.
SMS-ezem egy nővel, akit a kondiban ismertem meg.
Azt mondja, van egy tekeverseny, amibe beszállhatnánk.
Mit gondolsz?
A Banana Splittersnek ideje visszatérni.
Az a Franklin York egy hazug.
Szívem, ne kezdd megint!
Azt mondta, elromlott a gyalu,
de frissen gyalult fát láttam a műhelyénél.
Hé, mi ez a a megszállottság?
Oké. Nevetni fogsz…
de szerintem rejtegetnek valamit abban a fészerben.
Nézd, megtaláltam az unokájukat a Facebookon,
és küldtem neki egy üzenetet arról, hogy mit láttál.
Ez az ő problémájuk, nem a miénk.
Még csak fél éve vagyunk itt.
Hagyd őket békén! A kedvemért.
Nincs túl jó híred a szomszédok között,
és én szeretném, ha meghívnának minket dolgokra.
Jól van.
Szeretted volna, hogy Wilponék fája a házunkra dőljön?
Lehetnél kedvesebb vele.
Kivel, Byronnal? Kösz, nem.
Talán ha adnál neki egy esélyt, barátok lehetnétek.
Kiráz a fickótól a hideg.
Engedi a kutyának, hogy az ágyában aludjon.
Az ég szerelmére, Franklin! Szereti az állatokat.
Az a hitvesi ágya.
Nem megy…
Olyan makacs vagy!
Mi van veled?
Próbálsz összebarátkoztatni Byronnal.
Fényes nappal elküldesz az uszodába.
Jó lenne, ha kimozdulnál és ismerkednél emberekkel.
Jót tenne.
Nem akarok másokkal találkozni.
Nem akarom úgy érezni, hogy csak rólam gondoskodsz.
A tied is biztos olyan nehéz, mint az enyém.
Helló! Elnézést a késésért.
-Irene, most már visszajöhet. -Köszönöm.
Még van pár vizsgálat és teszt.
Rutineljárás, de időbe telik.
Hívlak, ha végeztem.
-Hogy van a háta, Mr. York? -Tudja, vannak jó és rossz napok.
Nem panaszkodhatok.
Nos, ez egy orvosi rendelő. Javasolt a panaszkodás.
Ne felejtsd el a fagyit!
Igenis, asszonyom.
Szép napot!
Hónapok óta nem járt nálam.
Azt gondoltam, javult a helyzet.
Nem így van?
Még mindig tolószékben ül.
Hát, csak ha elmegyek otthonról.
Próbálok nagyon óvatos lenni.
És milyen gyakran megy el otthonról?
Eszik rendesen? Szokott mozogni?
-Jár még gyógytornászhoz? -Mi ez, vallatás?
Nézze, nem szépítem.
Aggódom.
Nem kéne ilyen állapotban lennie 73 évesen, még az esés után sem.
Rosszabbnak állítja be, mint amilyen, Sandra. Jól vagyok.
Sajnálom, de nincs jól.
Szerintem maga is tudja.
Van bármi az életében, ami ezeket a tüneteket okozhatja?
Nem hinném. Nem.
Néhány tüneten csak ront a depresszió.
Nem vagyok depressziós.
Szeretnék lefuttatni még pár tesztet.
Emelnünk kéne a benazeprilen a vérnyomására.
A levotiroxinon is.
Szüksége van egy rendszeres táplálékkiegészítő- és vitaminkúrára.
A fejfájásra és az álmatlanságra doxepint adok.
Fizikoterápia, gyakoribb ellenőrzések. Ez jó kezdet…
Irene.
Gondolt már az otthoni ápolásra?
Franklin gondomat viseli.
Nem hiszem, hogy alkalmas rá. Már nem.
Van törzskártyája?
Valahol igen.
Elnézést! Csak egy pillanat.
-Szia, Denise! -Szia, nagypapaI
Visszahívhatlak? A boltban vagyok.
Képzeld, a városba látogatok.
Sőt, már úton vagyok.
Most?
Előre engedhetne másokat, papa.
Találkozzunk a Jelineknél, jó?
Rendben. Jól van.
-Befejezte? -Igen. Most már igen.
Megkeresem a törzskártyát.
Itt van valahol.
JELINEK KÁVÉZÓ ÉS ÉTTEREM
-Szia, nagypapa! -Szia, hercegnő!
-Hol van a nagyi? -Orvosnál.
Csak egy kivizsgálás.
Kicsit gyengének tűnt, mikor utoljára láttam…
Jól van. Csak tudod…
-Kérsz egy sütit? -Persze.
Üdv, itt Franklin! Most nem vagyok elérhető,
de hagyj üzenetet és…
-Biztos hamarosan itt lesz. -Jól van.
Irene, kérem, ne tűnjön el megint! Ezt nem hanyagolhatja el.
Úgy tűnik, nem.
Hogy van édesanyád?
Jól.
Trevorral most volt a tizedik házassági évfordulójuk.
A tizedik?
És te hogy vagy?
Milyen az iskola?
A suli jó. A gyakorlat remek.
-Drágám. -Igen?
Elmondanád, mi bánt annyira,
hogy azon a szegény szalvétán töltöd ki?
Ígéred, hogy nem leszel dühös?
Úgy értem…
-Jól vagy? -Igen, jól vagyok.
Kaptam egy… üzenetet ma reggel.
Miféle üzenetet?
A szomszédod megtalált Facebookon, és azt mondta, hogy…
Facebookon? Jim Dennings fent van a Facebookon?
Nem számít, ki volt.
Csak az számít, hogy kutyát sétáltattak és…
Látták, ahogy a nagyit toltad az éjszaka közepén.
Ennyi?
Tudod, hogy a nagyi szereti az éjszakai levegőt.
-Ez aggaszt téged? -Igen, és…
Szerintem ki kéne költöznötök a házból.
Mert sétáltunk egyet?
Nem csak erről van szó.
A nagyi esése óta gondolkodtam ezen.
Nos, az tavaly volt. Azóta…
Jobban van.
Meg is halhatott volna.
Tudom, hogy ezt nehéz megérteni, hercegnő, de…
Maradunk, ahol vagyunk.
És ha ez azt jelenti, hogy kipurcanok a lépcsőzésben,
vagy rózsametszés közben,
vagy miközben a nagyival sétálok az éjszaka közepén,
akkor legyen.
-Ennek semmi értelme. Mi… -Denise, nemet mondtam.
-Elnézést! -Jézusom! Elfelejtettem, hogy itt van.
Megmondaná a férjemnek, hogy a túloldalon vagyok egy barátnál?
Persze.
Köszönöm.
Ms. Boyle, mit keres maga idekint?
Megkérdezhetem, mit csinál?
-Menjünk vissza a szobájába… -Hé!
Mi az? Csak visszaviszem Ms. Boyle-t…
-Úgy sajnálom… -Semmi baj.
Ő Irene York. Tudomásom szerint nem itt lakik.
Semmi gond.
Köszönöm.
Elnézést, ismerem magát?
Chandra vagyok. Az egyik tanítványa voltam.
Az utolsó beadandómat a Brontë nővérekről írtam,
és azt mondta, az egyik legjobb, amit olvasott.
Igen.
-Chandra. -Igen.
-Fontolgatja, hogy beköltözik? -Nem, én…
Csak reméltem, hogy láthatom a barátomat, Sadie Nortont.
Hát persze.
Ismerte George-ot?
Láttam az újságban a gyászjelentését.
Odavezethetem a szobájához. Szabad?
Igen. Köszönöm.
Nagyon szerelmesek voltak.
De a végén már nem igazán volt jelen.
Már fel sem ismerte.
Hatvan év, és ennyi.
Ön hogy van, Mrs. York? Még mindig tanít?
Nem, egy ideje nyugdíjas vagyok.
Nagyon fontos tanár volt számomra.
Ezért végeztem angol szakot.
Azt hittem, én is tanár leszek, akárcsak ön.
De nem sikerült.
Jó munkád van. Segítesz az embereken.
Ez egy nehéz munka.
Tudom, hogy ön kivétel,
de igazság szerint itt a legtöbb ember
nem tudja, mit akar vagy mire van szüksége,
és nem értékelik, amit értük teszünk.
Már megint csak jár a szám.
Ez itt Sadie szobája.
Nem akarlak feltartani. Tudom, hogy sok dolgod van.
Rendben. Persze.
Jó volt újra látni önt.
És ki tudja, talán egyszer beköltözik ide.
Mindig szabadulnak fel helyek.
Azért jött, hogy megjavítsa az ablakot?
Nem, Sadie.
Irene vagyok.
Irene York.
Irene.
-Tényleg te vagy az? -Igen.
Rég találkoztunk.
Jól vagy?
Itt van a barátom.
Mondtam már, hogy volt egy menyasszonyi ruhaboltom?
Én varrtam az összes fátylat.
Nézd, látszik, hol szúrtam meg magam a tűvel.
Tudom, a Bájos Menyasszony.
Ott dolgoztam egy nyáron, emlékszel?
Irene.
-Irene, tényleg te vagy az? -Igen!
Elképesztő hajad volt.
Mindig beletetted azt a sok szalagot. Annyira irigyeltem!
Kifizettetted velem a szalagokat.
Nagyon sok szalag volt!
Az igaz.
-Azért jöttél, hogy megjavítsd az ablakot? -Nem.
Sadie, hozzád jöttem.
Sajnálattal hallottam George-ról.
Meg akartam nézni, hogy vagy.
Gondoltam, meg kéne látogatnia egy régi barátnak.
Nem voltunk barátok.
De. Irene vagyok. Dolgoztam a…
Tudom, ki vagy, Irene.
Sosem voltunk barátok.
Nem voltál túl jó alkalmazott.
Mindig azt hitted, hogy nagyon okos vagy,
de valójában elég buta voltál.
Mondtam már, hogy volt egy menyasszonyi ruhaboltom?
El kell mondanom valamit, Sadie.
És nagyon szerencsés vagy,
mert ezt soha nem mondtam el senkinek egész életemben.
Jártam valahol.
Valahol messze, messze innen, nagyon messze.
Messzebb, mint bármelyik ember valaha, fényévekre.
Csodálatos dolgokat láttam.
Különleges vagyok, Sadie.
Én vagyok a legkülönlegesebb ember, akivel valaha találkoztál.
De most
beteg vagyok.
És félek.
És már nem vagyok olyan magabiztos.
Azért jöttél, hogy megjavítsd az ablakot?
Hahó!
Irene!
Édesem, megjöttem!
Akarsz róla beszélni?
Tudok vigyázni magamra.
De nem csak rólad van szó.
Rólam is neked kell gondoskodnod.
És ez nem fair.
Kiforgatod, úgy állítod be, mintha teher lenne. Ez…
-Pont úgy beszélsz, mint Denise. -Denise?
Igen, ma találkoztam vele. Azért ment ki a fejemből minden.
Szerinte szenilisek vagyunk vagy ilyesmi.
Azt akarja, hogy elköltözzünk.
Te is akarod?
-Mit? -Elköltözni.
Te magad mondtad tegnap este. Nem csinálhatjuk ezt örökké.
A francba!
Elfelejtettem tankolni.
-Nem működik az üzemanyagszint-jelző? -De, én tehetek róla.
Az ilyesmire figyelni kell.
Főleg a maga korában.
Igen, nem fordul elő még egyszer.
Ezt nem kell jelentenie senkinek, ugye?
Nem, ez csak benzin.
Semmiség. Máris visszajövök.
Mit akarsz tőlem?
Rendben, Mr. Nichols, meg is van a jegye
augusztus 13-ára a Knoxville-ből Dallasba tartó járatra.
11B. Folyosó melletti ülés, ahogy akarta.
Segíthetek még valamiben?
Ez nagyon kedves öntől, uram.
Tartsa a vonalat, kérem, és töltse ki a kérdő...
A kurva anyját.
Mindig leteszik, mi?
Én sem szeretnék kitölteni egy kérdőívet.
Végeztél? Szeretnék mutatni valamit.
Gyors leszek.
Ez hogy néz ki?
SZAVAZZON - ALBEMARLE A VÁROSI TANÁCSRA
"Albemarle"?
A "Byron" nem elég?
Szóval... "Byront a városi tanácsba"?
Igen.
Tetszik.
Egyszerű és nagyszerű.
Istenem, mindig remek ötleteid vannak!
Tényleg kellenek a táblák?
Ha nyerni akarok, hirdetnem kell magam.
Jó, de jövőre nem ér rá?
Ha már jobban berendezkedtünk.
Nézd, Champaignben ez nem ment volna.
Az ottaniak…
Nem így tekintettek rám.
De itt lehetek…
tanácsos.
És te lehetsz a tanácsos asszony.
Van egy új hívásom.
-Bocs. -Üdvözlöm, Jeanine vagyok.
Mivel könnyíthetem meg az utazását?
Csodálatos! És mikor szeretne repülni?
Rendben.
Jeanine - Megvárjalak? Kezdődik a műsor
Azt kérdezted a kocsiban, hogy...
el akarnék-e költözni.
Hát,
az igazat megvallva gondoltam rá.
A csillagok miatt.
Néha mikor azt a másik eget nézzük…
Megijeszt.
Szóval hazudnék, ha azt mondanám, hogy nem gondoltam rá.
De…
mindent egybevetve…
a válaszom nem.
Csak azért, mert…
Mert tudom, hogy te nem akarod.
Szóval én…
Szóval én sem akarom.
Köszönöm.
-Ma meglátogattam Sadie Nortont. -Igen?
George elhunyt.
Franklin, beszélnünk kell.
Mit tennél, ha meghalnék?
Miért, mit mondott az orvos?
Nem arról van szó, hanem rólad és rólam.
Mit tennél?
-Én is meghalnék. -Ugyan, Franklin! Ez elfogadhatatlan.
Nem érdekel, mi elfogadható.
Gondolkodtam rajta, és szeretném, ha megígérnéd,
hogy ha én megyek el először,
eladod a házat.
Lépj tovább. Csak…
Hadd jöjjön ide valaki más!
És mi lesz a titkunkkal?
Nos, elég régóta a mi titkunk, nem gondolod?
Rendben.
Megígérem.
Szerinted mennyi a jó életkor?
Mire?
Az életre.
Száz? Annak örülnék.
Ki ne örülne?
Ígérd meg, hogy nem gondolsz a halálra, amíg be nem töltjük a 100-at!
Rendben?
Meg akarom élni.
Szóval csak…
Ígérd meg, oké?
Ígérem.
Magamtól próbálsz megvédeni?
Ugyan, ne fészkelődj! Tudom, hogy szereted.
Hát, jó érzés, de nagyon csikis.
Istenem.
-Akkor abbahagyom. -Ne! Csináld még!
-A másik lábamat kihagyod. -Mindent a maga idejében.
Kivételezel.
-Imádom ezt a lábat. -Olyan furcsa vagy!
-Csináld még egyszer! -Igenis, asszonyom.
Egek!
Emlékszel, hogy Michael mindig a kamrába futott és elbújt,
ha meglátta nálunk a körömcsipeszt?
Istenem!
Utálta, amikor levágtuk a körmét.
Szeretem hallgatni, ahogy róla beszélsz.
Próbáljunk ki valamit!
Működni fog?
Miért engem kérdezel?
Te mondod mindig, hogy próbáljam ki. Gyerünk!
-De nem velem! -Gyerünk!
Meglátjuk, hogy alakul. Gázt neki!
-Oké! -Kapaszkodj!
-Ez jó móka. -Ugye?
Jól van, megérkeztünk. Kézi üzemmód.
Régóta nem csináltunk ilyet, mi?
Hallod ezt?
Nem, mit?
A mi dalunkat játsszák.
Bújj hozzám, szoríts magadhoz
Hadd járjon át a boldogság
Légy őszinte a kezdetektől
Akarlak téged
Szükségem van rád
Szeretlek
Teljes szívemből
Drágám, csak érted élek
Akarlak téged
Szükségem van rád
Szeretlek
Teljes…
Kedves Franklin!
Hadd kezdjem azzal, hogy sajnálom.
Nem akarok fájdalmat okozni neked ezzel.
Ezt te is tudod.
Csak...
Nem várok tovább.
Eleget vártam már.
Készen állok.
Tudom, hogy valószínűleg mi vár az ajtó túloldalán, de...
a saját szememmel kell látnom.
Hogy én hozzak döntést, amíg még képes vagyok rá.
Mint már számtalanszor, amikor magamtól nem találtam a szavakat,
most ismét Audenhez fordulok.
"Mi lenne, ha felgyúlnának a csillagok
"Olyan szenvedéllyel, mit nem viszonozhatunk?
"Csodálom a csillagokat, amik ránk sem hederítenek
"De most, hogy látom őket, nem mondhatom
"Az egyik folyton úgy hiányzik
"Ha minden csillag eltűnne vagy elhalna
"Üres ég lesését kellene megtanulnom
"és érezni fennkölt sötétségét."
Légy erős!
Tudom, hogy képes vagy rá.
Mondd meg Denise-nek, hogy büszke vagyok rá!
Megmondom Michaelnek, mennyire szereted. És majd találkozunk.
Ígérem.
Teljes szívemből:
Irene.
Kérem…
Segítsen!
Kérem…
Ki maga?
A feliratot fordította: Zsámán Jetta
Kreatív supervisor Andrea Keresztes