‫איירין, משעמם לי.‬
‫אמרת שאת רוצה לצאת. הינה. יצאנו.‬
‫אמרתי לצאת ולבלות.‬
‫ואולי לדבר עם כמה בנים.‬
‫אין לי סבלנות.‬
‫בסדר, מה פספסתי?‬
‫שמתי 25 דולר נגד פרנקלין‬
‫- שהוא לא ינקה את השולחן במכה. - אויש.‬
‫- איפה פרנקלין? - היי, פרנקלין! תורך.‬
‫כן, רק שנייה. הם ערבבו הכול.‬
‫נו, בחייך. הם מחכים.‬
‫יפה מצידך להצטרף אלינו.‬
‫השולחן עדיין נראה נורא.‬
‫תתעודד, רנדי. אולי אחטיא.‬
‫- למה אני צריך בכלל כסף? - כן.‬
‫אין להם בירות בסייגון?‬
‫כן, אתגעגע אליך, חבר, אבל...‬
‫לפחות אקבל ממך 25 דולרים למזכרת.‬
‫משחק טוב.‬
‫תסלחו לי, רבותיי.‬
‫מכה בת מזל.‬
‫העפת אותו לכאן בכוונה.‬
‫כן.‬
‫אבל מה הסיכוי שתשבי בכיסא הזה?‬
‫זה הדבר הכי מטופש שמישהו אמר לי אי פעם.‬
‫מה את אומרת?‬
‫את אוהבת שירים של אלביס פרסלי?‬
‫אלביס? הוא לא טיפה מיושן?‬
‫את תשתכנעי.‬
‫האומנם?‬
‫בן... רועה חזירים.‬
‫יקירתי, אני חושב שהגיע הזמן להחליף אותי בדגם חדש יותר.‬
‫שוב השארתי במה-שמו את הסכו"ם.‬
‫- עדיין כדאי שנאכל את זה? - למה לא?‬
‫בוא נחיה על הקצה.‬
‫בבקשה אל תשים כל כך הרבה מלח.‬
‫- מה? חשבתי שאנחנו חיים על הקצה. - שמעת מה הרופאה אמרה.‬
‫ואל תגיד "מה".‬
‫אמרו לי לא להתחתן עם מורה לספרות,‬
‫אבל הלכתי על זה בכל זאת.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני פשוט לא רעבה כל כך.‬
‫אכלת כמות שציפור לא תתקיים עליה.‬
‫את צריכה לאכול, מותק.‬
‫תיקון קל. רק אטם רופף.‬
‫זה לא אמור להרעיש ככה יותר.‬
‫- אולי נלך לצפות הלילה בכוכבים? - שוב?‬
‫- יש תחושה שרק הלכנו. - באמת?‬
‫אוי, בוא נלך.‬
‫בבקשה?‬
‫- אתה בטוח שלא אכפת לך? - לא. אני בסדר.‬
‫תזכירי לי להחליף את הנורה, טוב?‬
‫ולתדלק את המכונית.‬
‫והגלידה עם... כדורי השוקולד.‬
‫נורות. דלק.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫הגענו.‬
‫- אתה בסדר? - כן. בסדר גמור.‬
‫הינה.‬
‫תנוח רק רגע.‬
‫אל תמהרי.‬
‫אל הכוכבים‬
‫- את לא סומכת עליי? - קח את הקערה.‬
‫אתה מוכן לעשות היסטוריה?‬
‫- את אומרת את זה בכל פעם. - זה עדיין תקף.‬
‫את רואה? אני לא תמיד...‬
‫זה רק כי אמרת משהו.‬
‫אני אוהב אותך, איירין.‬
‫גם אני אוהבת אותך, פרנקלין.‬
‫שמי הלילה‬
‫איך זה נראה הערב? משהו מעניין?‬
‫אותי זה תמיד מעניין.‬
‫זה ידוע לי.‬
‫את מוכנה לחזור בקרוב? המשחק משודר.‬
‫תחזור אתה. אני אישאר קצת.‬
‫טוב, לא אשאיר אותך פה בגפך.‬
‫טוב. רק...‬
‫אז תן לי כמה דקות.‬
‫עובר עלייך משהו?‬
‫את רוצה לבוא הנה יותר ויותר.‬
‫- זה לא נכון. - כן, זה נכון.‬
‫מאז השנה שעברה.‬
‫החל מהנפילה שלך.‬
‫תמיד טוב לצאת מהבית.‬
‫לא.‬
‫רוב האנשים שרוצים לצאת מהבית הולכים לארוחת ערב, אולי לסרט.‬
‫לרוב האנשים אין את זה.‬
‫כן.‬
‫אבל משהו שונה.‬
‫את חושבת על זה גם כשאנחנו לא פה.‬
‫- עכשיו אתה קורא את המחשבות שלי? - כן.‬
‫אני מכיר אותך כבר זמן מה. אני מתחיל לקרוא אותן.‬
‫- מה הטיעון שלך, פרנקלין? - אני רק...‬
‫כלומר, את לא...‬
‫לא נמאס לך מזה קצת?‬
‫כי לי נמאס.‬
‫לא. לא נמאס לי.‬
‫תראה...‬
‫כן, אני מבין. חתיכת נוף.‬
‫זה יותר מזה.‬
‫באמת?‬
‫עשינו את הטיול הזה 856 פעמים, ו...‬
‫לא קרה כלום.‬
‫אנחנו יושבים פה, מביטים מבעד לחלון...‬
‫זה כל מה שיש.‬
‫אני די בטוח שזה כל מה שיהיה אי פעם.‬
‫מה עם הדלת?‬
‫מה?‬
‫יקירתי, ראית מה קרה כשהוצאתי לשם את העכברים.‬
‫הם לא שרדו דקה.‬
‫אם כך, אנחנו...‬
‫אנחנו נצטרך לחכות.‬
‫לחכות למה?‬
‫אנחנו לא נהיים צעירים יותר.‬
‫אני חושב שהטיולים האלה מתחילים לגבות מחיר.‬
‫לא נוכל להמשיך עם זה לעד.‬
‫אולי הגיע הזמן שנספר סוף-סוף לעוד מישהו.‬
‫- אולי לדניס. - לא.‬
‫זה הדבר האחרון שחסר לדניס.‬
‫זה רק יפחיד אותה.‬
‫יש סיבה שדווקא אנחנו מצאנו את זה.‬
‫זה נועד לנו.‬
‫אנחנו צריכים לפתור את החידה הזאת.‬
‫אל תגזול את זה ממני.‬
‫מובן שלא.‬
‫שבי.‬
‫כלבה טובה.‬
‫זה היה אימון די הגון.‬
‫אולי אישן הלילה פה למטה על המזרן השני.‬
‫הגב שלי כועס עליי קצת.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫אל תדאגי.‬
‫רק לילה או שניים פה ואהיה כמו חדש.‬
‫אצפה בשאר משחק הבייסבול.‬
‫חלומות פז, מותק.‬
‫מייקל‬
‫מה תעשה כשאהיה אצל הרופאה?‬
‫יש לי כמה סידורים.‬
‫אולי תעשה משהו כיפי?‬
‫מתי פגשת לאחרונה את רנדי?‬
‫אני חושב שאני כבר לא בנוי לזה.‬
‫- את יודעת שאני נרדם אחרי בירה אחת. - זה נכון.‬
‫רוצה החלפות?‬
‫לא, יש לי מספיק משלי, תודה.‬
‫רק תראי אותו.‬
‫לא ייאמן.‬
‫הוא רק מנסה לעזור, פרנקלין.‬
‫- היי, אתם. - מה אתה עושה?‬
‫הוצאתי את מכסחת הדשא. חשבתי לקצור את הצד שלכם.‬
‫- אני מקווה שזה לא מפריע לכם. - תודה שאתה מקדיש לזה זמן, ביירון.‬
‫- אתה באמת לא צריך. - אין בעד מה.‬
‫אני איש פשוט. אני רואה עשב, אני גוזם אותו.‬
‫- אתה רואה גבול חלקה, אתה חוצה אותו. - בבקשה. תפסיק.‬
‫אני חף מפשע, נשבע.‬
‫אילו רציתי שייגזם, הייתי גוזם לבד.‬
‫היי, אנחנו יכולים להחליף בינינו כלים.‬
‫המקצועה שלך בהחלט תעזור לי...‬
‫המקצועה מקולקלת.‬
‫אולי כשהיא תהיה שוב תקינה?‬
‫ארוחת הצוהריים במקרר.‬
‫זה רק חצי סלט, אז אל תתרגש.‬
‫אבל יש בו בייקון.‬
‫אני מסתמסת עם איזו אישה שפגשתי במכון הכושר לפני שבוע.‬
‫לדבריה, יש פה ליגת כדורת שנוכל להצטרף אליה.‬
‫מה דעתך?‬
‫הגיע הזמן שה"בננה ספליטרס" יכו שנית?‬
‫פרנקלין יורק הזה שקרן.‬
‫מותק, בבקשה, לא עוד פעם זה.‬
‫הוא אמר שהמקצועה שלו מקולקלת,‬
‫אבל ראיתי עץ משויף טרי ליד הסדנה שלו.‬
‫היי, מה האובססיה שלך?‬
‫טוב. את תצחקי...‬
‫אבל אני חושב שהם מחביאים משהו בסככה.‬
‫מצאתי את הנכדה בפייסבוק,‬
‫ושלחתי לה הודעה שבה סיפרתי לה מה ראית.‬
‫זו בעיה שלהם, לא שלנו.‬
‫אנחנו פה רק שישה חודשים.‬
‫תניח להם. למעני.‬
‫אין לך עבר מוצלח עם שכנים,‬
‫ואני רוצה שימשיכו להזמין אותי לאירועים.‬
‫בסדר.‬
‫רצית שהעץ של משפחת וילפון ייפול על הבית שלנו?‬
‫אתה יכול להיות נחמד יותר אליו.‬
‫למי? לביירון? לא, תודה.‬
‫אולי אם תיתן לו הזדמנות, תוכלו להיות חברים.‬
‫האיש עושה לי חררה.‬
‫את יודעת שהכלבה ישנה איתו במיטה?‬
‫בשם אלוהים, פרנקלין. הוא אוהב חיות.‬
‫זאת מיטת כלולותיו.‬
‫אני לא יכולה...‬
‫אתה כזה עקשן.‬
‫מה עובר עלייך?‬
‫את מנסה לגרום לי להתיידד עם ביירון.‬
‫אומרת לי ללכת לאולם הביליארד באמצע היום.‬
‫אני פשוט חושבת שיהיה נחמד אם תצא ותהיה חברותי.‬
‫זה שומר על החדות שלך.‬
‫אני לא רוצה להיפגש עם אחרים.‬
‫אני לא רוצה להרגיש שאתה אך ורק מטפל בי.‬
‫שלך בטח קשה כמו שלי.‬
‫שלום לכם. סליחה על העיכוב.‬
‫- איירין, את יכולה לחזור עכשיו. - תודה.‬
‫צריך לבצע כמה סריקות ובדיקות אחה"צ.‬
‫הכול שגרתי, אבל זה עלול לקחת זמן מה.‬
‫אתקשר אליך כשאסיים.‬
‫- איך הגב, מר יורק? - את יודעת, יש ימים טובים ורעים.‬
‫אין תלונות.‬
‫טוב, זו מרפאה. מעודדים פה תלונות.‬
‫אל תשכח את הגלידה.‬
‫כן, גברתי.‬
‫שיהיה יום נעים.‬
‫כבר חודשים לא באת אליי.‬
‫שיערתי שזה משום שחל אצלך שיפור.‬
‫זה לא כך?‬
‫אני רואה שאת עדיין בכיסא.‬
‫רק כשאני יוצאת מהבית.‬
‫אני משתדלת להיות זהירה במיוחד.‬
‫ובאיזו תכיפות את יוצאת מהבית?‬
‫את אוכלת? עושה פעילות גופנית?‬
‫- השלמת את הפגישות שלך בפיזיותרפיה? - זו מעין אינקוויזיציה?‬
‫תראי, לא אייפייף את זה.‬
‫אני מודאגת.‬
‫זה לא אמור להיות מצבך בגיל 73, גם אחרי הנפילה.‬
‫מפיך זה נשמע גרוע יותר, סנדרה. אני בסדר.‬
‫אני מצטערת, אבל את לא בסדר.‬
‫אני חושבת שאת יודעת את זה.‬
‫יש משהו בחייך שעלול לתרום לתסמינים האלה?‬
‫לא שעולה בדעתי. לא.‬
‫איירין, חלק מהדברים שאת חווה מחמיר לרוב בגלל דיכאון.‬
‫אני לא מדוכאת.‬
‫אני רוצה לבצע עוד בדיקות.‬
‫כדאי שנעלה את מינון הבנזפריל ללחץ הדם שלך.‬
‫גם של הלבותירוקסין.‬
‫את צריכה תוכנית תזונה ותוספי מזון מדוקדקת.‬
‫לכאבי הראש ונדודי השינה, דוקספין.‬
‫פיזיותרפיה, ביקורות תכופות יותר. זאת התחלה...‬
‫איירין.‬
‫שקלת סיעוד ביתי?‬
‫פרנקלין יכול לטפל בי.‬
‫אני לא בטוחה שהוא בנוי לזה. כבר לא.‬
‫יש לך כרטיס מועדון?‬
‫איפשהו, כן.‬
‫סליחה. תמתיני, רק שנייה.‬
‫- היי, דניס. - היי, סבא.‬
‫אני יכול להתקשר בחזרה? אני בחנות כרגע.‬
‫תנחש מה. אני באה העירה.‬
‫אני מגיעה עכשיו בנהיגה.‬
‫עכשיו?‬
‫אולי תיתן למישהו אחר לעבור, סבא'לה?‬
‫תפגוש אותי ב"ג'לניק'ס". טוב?‬
‫טוב. בסדר.‬
‫- סיימת? - כן. עכשיו סיימתי, כן.‬
‫תני לי רק להוציא את כרטיס המועדון.‬
‫איפשהו.‬
‫ג'לניק'ס בית קפה ומסעדה‬
‫- היי, סבא. - היי, נסיכה.‬
‫- איפה סבתא? - היא אצל הרופאה.‬
‫רק ביקורת.‬
‫בטוח? היא נראתה חלושה כשראיתי אותה לאחרונה...‬
‫היא בסדר. היא רק...‬
‫- מה לגבי פרוסת עוגה? - כמובן.‬
‫שלום, כאן פרנקלין. אני לא זמין כרגע,‬
‫אבל אם תשאירו לי הודעה ו...‬
‫- אני בטוחה שהוא יגיע בקרוב. - טוב.‬
‫איירין, בבקשה אל תיעלמי שוב. אסור להתעלם מזה.‬
‫נראה שלא.‬
‫מה שלום אימא שלך?‬
‫טוב.‬
‫היא וטרבור חגגו בדיוק עשר שנות נישואים.‬
‫עשר שנים?‬
‫מה איתך?‬
‫איך בלימודים?‬
‫נהדר בלימודים. ההתמחות נהדרת.‬
‫- חמודה. - מה?‬
‫את רוצה לספר לי מה מטריד אותך כל כך‬
‫שאת מתעללת במפית המסכנה?‬
‫תבטיח לא לכעוס?‬
‫לא, כלומר...‬
‫- את בסדר? - כן, אני בסדר גמור.‬
‫קיבלתי... הודעה הבוקר.‬
‫איזו הודעה?‬
‫אחד מהשכנים שלכם מצא אותי בפייסבוק ואמר שהם...‬
‫פייסבוק... ג'ים דנינגס בפייסבוק?‬
‫לא חשוב מי.‬
‫מה שחשוב זה שהם טיילו עם הכלב ו...‬
‫ראו שהסעת את סבתא בכיסא בחוץ באמצע הלילה.‬
‫זהו זה?‬
‫כלומר, את יודעת שסבתא אוהבת לשאוף אוויר בלילה.‬
‫- זה מה שמדאיג אותך? - כן. אני מודאגת, ו...‬
‫אני חושבת שאתם צריכים לשקול לעזוב את הבית.‬
‫כי יצאנו לטיול?‬
‫לא, זה לא רק זה.‬
‫אני חושבת על זה מאז שסבתא נפלה.‬
‫זה היה בשנה שעברה. היא...‬
‫היא השתפרה.‬
‫היא יכלה למות.‬
‫אני יודע שאולי קשה להבין את זה, נסיכה, אבל...‬
‫פשוט נישאר במקומנו.‬
‫ואם זה אומר שאקרוס ואמות כשאני עולה במדרגות,‬
‫או כשאני גוזם ורדים,‬
‫או כשאני מסיע את סבתא בכל שעות הלילה,‬
‫אז כך יהיה.‬
‫- אבל זה לא הגיוני... - דניס, אמרתי לא.‬
‫- סליחה? - אלוהים. שכחתי שאת פה.‬
‫כשבעלי יגיע, תגידי לו שהלכתי לבקר חברה ותיקה בבניין ממול?‬
‫בהחלט.‬
‫תודה.‬
‫גברת בויל, מה את עושה פה?‬
‫אם יורשה לי לשאול מה את עושה?‬
‫- בואי נחזיר אותך לחדר שלך... - היי!‬
‫מה? אני רק לוקחת את גברת בויל...‬
‫- אני ממש מצטערת... - זה בסדר.‬
‫זו איירין יורק. למיטב ידיעתי היא לא גרה פה.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫סליחה, אבל אני מכירה אותך?‬
‫אני שנדרה. הייתי תלמידה שלך.‬
‫כתבתי את העבודה המסכמת שלי על האחיות ברונטה,‬
‫ואמרת שהיא הייתה מהטובות.‬
‫כן.‬
‫- שנדרה. - כן.‬
‫- את שוקלת לעבור הנה? - לא, אני...‬
‫רק קיוויתי לראות חברה שלי, סיידי נורטון.‬
‫כמובן.‬
‫הכרת את ג'ורג'?‬
‫ראיתי את מודעת האבל שלו בעיתון.‬
‫אוכל לקחת אותך לחדר שלה. אפשר?‬
‫כן. תודה.‬
‫הם היו ממש מאוהבים, שני אלה.‬
‫אבל הוא היה די גמור בסוף.‬
‫הוא אפילו לא זיהה אותה.‬
‫אחרי 60 שנים, פשוט כך.‬
‫אז מה שלומך, גברת יורק? את עדיין מלמדת?‬
‫לא. פרשתי כבר מזמן.‬
‫היית מורה חשובה מאוד בעבורי.‬
‫אפילו למדתי תואר בספרות.‬
‫חשבתי שגם אני אהיה מורה, בדיוק כמוך.‬
‫זה לא הסתדר.‬
‫טוב, זו עבודה טובה. את עוזרת לאנשים.‬
‫העבודה הזאת קשה.‬
‫אני יודעת שאת עדיין מאופסת,‬
‫אבל האמת היא שרוב האנשים פה...‬
‫הם לא יודעים מה הם רוצים או צריכים,‬
‫והם לא מעריכים את מה שעושים למענם.‬
‫תראי אותי, אני שוב מקשקשת.‬
‫אנחנו בחדרה של סיידי.‬
‫אני לא רוצה לעכב אותך. אני יודעת שיש לך הרבה עבודה.‬
‫נכון. כמובן.‬
‫היה נחמד לראותך שוב, גברת יורק.‬
‫ומי יודע, אולי תעברי הנה יום אחד.‬
‫תמיד מתפנים מקומות חדשים.‬
‫באת לתקן את החלון?‬
‫לא, סיידי.‬
‫אני איירין.‬
‫איירין יורק.‬
‫איירין.‬
‫- זו באמת את? - כן.‬
‫עבר המון זמן.‬
‫טוב לך פה?‬
‫הידיד שלי איתי.‬
‫סיפרתי לך שהייתה לי חנות כלות?‬
‫תפרתי את כל ההינומות.‬
‫תראי, רואים איפה נדקרתי מהמחט.‬
‫אני יודעת, "הכלה המקסימה".‬
‫עבדתי שם קיץ אחד, זוכרת?‬
‫איירין.‬
‫- איירין, זו באמת את? - כן!‬
‫היה לך שיער ממש מדהים.‬
‫נהגת לקשור עליו סרטים. קינאתי כל כך.‬
‫הכרחת אותי לשלם על כל הסרטים.‬
‫אלה היו הרבה סרטים!‬
‫נכון מאוד.‬
‫- באת לתקן את החלון? - לא.‬
‫סיידי, באתי לראות אותך.‬
‫הצטערתי מאוד לשמוע על ג'ורג'.‬
‫אז באתי הנה לראות מה שלומך.‬
‫חשבתי שאולי את זקוקה לביקור מחברה ותיקה.‬
‫לא היינו חברות.‬
‫כן. איירין. עבדתי ב...‬
‫אני יודעת מי את, איירין.‬
‫מעולם לא היינו חברות.‬
‫לא היית עובדת טובה במיוחד.‬
‫תמיד חשבת שאת חכמה מאוד,‬
‫אבל בעצם היית די טיפשונת.‬
‫האם סיפרתי לך שהייתה לי חנות כלות?‬
‫יש לי משהו לספר לך, סיידי.‬
‫ויש לך מזל רב‬
‫כי מעולם לא סיפרתי את זה לאיש כל חיי.‬
‫הייתי איפשהו.‬
‫במקום רחוק מאוד מכאן, רחוק מאוד.‬
‫רחוק יותר מכפי שהרחיק אדם כלשהו אי פעם, בשנות אור.‬
‫ראיתי דברים מופלאים.‬
‫אני מיוחדת, סיידי.‬
‫אני האדם הכי מיוחד שפגשת בחייך.‬
‫אבל עכשיו,‬
‫אני חולה.‬
‫ואני מפחדת.‬
‫ואני כבר לא בטוחה כל כך.‬
‫באת לתקן את החלון?‬
‫היי, היי!‬
‫איירין?‬
‫יקירתי, אני בבית!‬
‫אתה רוצה לדבר על זה?‬
‫אני מסוגל לטפל בעצמי.‬
‫אבל זה לא רק בך.‬
‫אתה צריך לטפל גם בי.‬
‫וזה לא הוגן.‬
‫עכשיו את מסובבת את זה כאילו זו טרחה.‬
‫- את נשמעת בדיוק כמו דניס. - דניס?‬
‫כן. פגשתי אותה היום. לכן דעתי הוסחה כל כך.‬
‫היא חושבת שאנחנו נהיים סניליים או משהו.‬
‫היא רוצה שנעבור.‬
‫אתה רוצה?‬
‫- רוצה מה? - לעבור.‬
‫טוב, אמרת את זה בעצמך אמש. לא נוכל להמשיך עם זה לעד.‬
‫שיט, כן.‬
‫שכחתי לתדלק.‬
‫- המד שלך לא עובד? - לא, זה בגללי.‬
‫צריך לשים לב לדברים האלה.‬
‫במיוחד בגילך.‬
‫כן, זה לא יקרה שוב.‬
‫אתה לא צריך לדווח על זה לאיש, נכון?‬
‫לא, זה רק דלק.‬
‫יהיה בסדר. אשוב בעוד רגע.‬
‫מה אתם רוצים ממני?‬
‫טוב, מר ניקולס, יש לך הזמנה‬
‫לנסיעה ב-13 באוגוסט מנוקסוויל לדאלאס.‬
‫אחת עשרה בי, זה מושב במעבר, בדיוק כמו שרצית.‬
‫אוכל לעזור לך במשהו נוסף?‬
‫נחמד מאוד מצידך, אדוני.‬
‫אם לא אכפת לך למלא סקר קצר אחרי...‬
‫בן זונה.‬
‫הם תמיד מנתקים, מה?‬
‫זה בסדר. גם אני לא הייתי רוצה למלא סקר.‬
‫סיימת כמעט? אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫אקצר.‬
‫איך זה נראה?‬
‫הצביעו - אלבמרל למועצת העיר‬
‫"אלבמרל"?‬
‫אולי פשוט "ביירון"?‬
‫את מתכוונת פשוט... "ביירון למועצת העיר"?‬
‫כן.‬
‫מוצא חן בעיניי.‬
‫זה חד וחלק.‬
‫אלוהים, הרעיונות שלך תמיד הכי טובים.‬
‫כן, אבל אתה באמת צריך שלטים?‬
‫על מנת לנצח, אני צריך לפרסם את השם שלי.‬
‫כן, אבל... למה לא בשנה הבאה?‬
‫אחרי שנתמקם טיפה יותר.‬
‫לא הייתי מסוגל לעשות את זה בשמפיין.‬
‫התושבים שם פשוט...‬
‫הם לא ראו אותי ככה.‬
‫אבל פה, אני יכול להיות...‬
‫חבר המועצה.‬
‫את יכולה להיות אשת חבר המועצה.‬
‫יש לי עוד שיחה.‬
‫- סליחה. - היי, כאן ג'נין.‬
‫איך אוכל לסייע לך בנסיעות שלך היום?‬
‫נפלא! ובאילו תאריכים רצית לטוס?‬
‫טוב.‬
‫ג'נין - לחכות לך? השעשועון מתחיל‬
‫את יודעת, שאלת אותי במכונית...‬
‫אם אני רוצה לעבור.‬
‫אז...‬
‫בכנות, חשבתי על זה.‬
‫בגלל הכוכבים.‬
‫אבל לפעמים, להביט בשמיים האחרים ההם...‬
‫זה מפחיד אותי.‬
‫אז אשקר אם אגיד שלא חשבתי על זה.‬
‫אבל...‬
‫בסופו של דבר, בעבורי...‬
‫התשובה היא לא.‬
‫רק כי...‬
‫כי אני יודע שאת לא רוצה.‬
‫אז אני...‬
‫אז גם אני לא רוצה.‬
‫תודה.‬
‫- הלכתי לראות את סיידי נורטון היום. - כן?‬
‫ג'ורג' נפטר.‬
‫פרנקלין, אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מה תעשה אם אני אמות?‬
‫רגע, מה אמרה הרופאה?‬
‫זה לא קשור לרופאה. זה קשור אליך ואליי.‬
‫מה תעשה?‬
‫- אמות גם אני. - בחייך, פרנקלין. זה לא קביל.‬
‫לא אכפת לי מה קביל.‬
‫אני חשבתי על זה ואני רוצה שתבטיח לי‬
‫שאם אמות ראשונה,‬
‫תמכור את הבית.‬
‫תמשיך הלאה. פשוט...‬
‫תן למישהו אחר להתנסות עם זה.‬
‫מה לגבי הסוד שלנו?‬
‫הוא היה הסוד שלנו כבר מספיק זמן, אינך חושב?‬
‫טוב.‬
‫אני מבטיח.‬
‫מהו גיל טוב, לדעתך?‬
‫למה?‬
‫לחיות עד אליו.‬
‫מאה? אהיה מרוצה מזה.‬
‫מי לא?‬
‫תבטיחי לי שלא תחשבי למות עד שנהיה בני 100.‬
‫טוב?‬
‫כי אני רוצה את השנים האלו.‬
‫אז פשוט...‬
‫פשוט תבטיחי לי, טוב?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫מה, את מנסה להגן עליי מעצמי?‬
‫בחייך, תפסיקי להתפתל. את יודעת שאת אוהבת את זה.‬
‫זו תחושה נעימה אבל זה גם מדגדג.‬
‫אלוהים.‬
‫- אז להפסיק? - לא. אל תפסיק.‬
‫- אתה מזניח את כף הרגל הזאת. - לא, נגיע אליה.‬
‫יש לך העדפות.‬
‫- אני אוהב את כף הרגל הזאת. - אתה ממש משונה.‬
‫- תעשה את זה שוב. - כן, גברתי.‬
‫בחיי.‬
‫אתה זוכר שמייקל נהג לרוץ ולהתחבא במזווה,‬
‫בכל פעם שהתקרבנו אליו עם קוצץ הציפורניים?‬
‫אלוהים.‬
‫הוא שנא שגזרנו לו ציפורניים.‬
‫אני אוהב לשמוע אותך מדברת עליו.‬
‫היי. בואי ננסה משהו.‬
‫זה יעבוד?‬
‫למה את שואלת אותי?‬
‫את זו שתמיד מזמינה אותי לסיבוב. קדימה.‬
‫- לא איתי! - קדימה.‬
‫נראה מה יקרה. תדרכי על הדוושה!‬
‫- טוב! - תתכונני.‬
‫- זה כיף. - נכון?‬
‫טוב. נעבור להפעלה ידנית.‬
‫עבר זמן מאז שעשינו את זה, לא?‬
‫את שומעת את זה?‬
‫לא, מה?‬
‫משמיעים את השיר שלנו.‬
‫חבקי אותי קרוב, חבקי אותי חזק‬
‫רגשי אותי מרוב תענוג‬
‫תגידי לי איפה אני עומד מההתחלה‬
‫אני רוצה אותך‬
‫אני צריך אותך‬
‫אני אוהב אותך‬
‫בכל ליבי‬
‫יקירתי, רק בשבילך אני חי‬
‫אני רוצה אותך‬
‫אני צריך אותך‬
‫אני אוהב אותך‬
‫בכל...‬
‫"פרנקלין היקר,‬
‫"תרשה לי לומר תחילה שאני מצטערת.‬
‫"זה לא נעשה כדי לפגוע בך.‬
‫"אתה יודע שלעולם לא אפגע בך.‬
‫"אלא ש...‬
‫"גמרתי לחכות.‬
‫"חיכיתי מספיק זמן.‬
‫"אני מוכנה.‬
‫"אני יודעת מה יש כנראה מעבר לדלת, אבל...‬
‫"אני חייבת לראות בעצמי.‬
‫"לבחור בעצמי כל עוד אני יכולה.‬
‫"כמו בפעמים רבות אחרות שהמילים שלי הכזיבו אותי בחיי,‬
‫"אני שוב פונה לאודן.‬
‫"'האם ימצא חן בעינינו שכוכבים יבערו‬
‫"'בתשוקה שאנו לא נוכל להשיב?‬
‫"'על אף שאני חושב שאני מעריץ של כוכבים שלא שמים קצוץ‬
‫"'אני לא יכול, כעת שאני רואה אותם, לומר‬
‫"'שהתגעגעתי לאחד עד מאוד כל היום‬
‫"'אם כל הכוכבים ייעלמו או ימותו‬
‫"'עליי ללמוד להביט בשמיים ריקים‬
‫"'ולהרגיש את חשכת מצרים הנשגבת.'‬
‫"תהיה חזק.‬
‫"אני יודעת שאתה מסוגל להיות.‬
‫"תגיד לדניס עד כמה אני גאה.‬
‫"אמסור את אהבתך למייקל. ונתראה שוב.‬
‫"אני מבטיחה.‬
‫"באהבה רבה,‬
‫"איירין."‬
‫פרנקלין‬
‫בבקשה...‬
‫תעזרי לי.‬
‫בבקשה...‬
‫מי אתה?‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬