TYSTNAD
Det var jag som messade.
Jag kan hjälpa dig att träffa henne.
Har du en handduk?
"Ingen fara."
Han är här.
Vill hon att han ska döda henne?
SAMTAL FRÅN NOA
Noa är min dotter.
Vi adopterade henne strax efter...
Jag vet att du vill träffa henne,
men jag vill veta vad du vill med henne.
Jag är psykiater, och jag var din mammas assistent.
Du har sett mig förut. Du kanske inte minns det men det var här.
Vid rekonstruktionen...
Jag tror dig inte.
Det är sant.
Hur kan jag tro dig?
Det är hon.
Eller inte.
Eller inte!
Låt mig ringa henne.
Noa, din mobil!
Kunde du inte stanna tills konserten var slut?
- Hur mår Noa? - Hon är irriterad, vad trodde du?
Jag måste prata med henne.
- Då borde du inte ha rusat till jobbet. - Jag är inte på jobbet.
Ana.
Snälla. Vad händer?
Beñat, om det fanns ett annat sätt skulle jag välja det, tro mig.
- Det är den enda lösningen. - Var är du?
Noa måste träffa sin bror.
Är du med honom nu?
Jag kunde hag gett honom adressen till skolan eller oss.
Då hade de träffats utan att du visste det.
Men jag vill att du vet och godkänner det.
Noa ska aldrig träffa Sergio. Hör du det?
Vi låter henne bestämma.
Du är inte klok.
Snälla, jag skulle inte fråga om det inte var viktigt.
- Vad gör du med min mobil? - Här, det är mamma.
Hallå?
Noa, jag är med din bror. Sergio vill träffa dig.
Sergio?
Vad gör du?
De la på.
Vad gör du?
Jag skyddar dig. Som din mamma borde göra.
- Vi måste göra nåt. Vi har ingen kontroll. - Jag märker det.
Men vi måste tänka igenom vad vi ska göra.
Och Cabrera skrämmer mig.
Hon är skvatt galen.
Vi har tur.
Jag har nyss hämtat liket av Sergios mentor.
Här i växthuset.
Grabben får livstid.
Men var det han?
Spelar det nån roll?
Fotbojan låg bredvid liket, så det räcker
för att bura in honom.
Cabrera,
det är dags för oss att tysta psykiatrikern.
Hur då?
Vi får väldigt bra betalt för kreativa lösningar på såna frågor.
Hörni, showen är över. Vi ska gripa Sergio Ciscar.
- Han misstänks för Natanaels mord. - Men Ana är med honom.
Om polisen stormar in kan han reagera våldsamt.
Tja, hon bad om det.
Pojken vill bara prata med sin syster. Och när han gör det borde Ana kunna gå.
Låt mig försöka.
Mina män är på väg. Vad ni gör till dess är upp till er.
Okej. Vad snällt.
Han stängde av den.
Vi väntar och...
Jag försöker igen.
Noas pappa behöver tid att acceptera det.
Jag har haft mer tid att förbereda mig för det här.
- Vad menar du? - Jag studerade ditt fall.
Jag vet nästan allt om dig.
- Ge mig mobilen! - Nej.
- Ge mig den! - Nej, för fan.
Säg åt min fru att lämna oss ifred.
Jag är inte med henne.
-Är hon verkligen med Sergio? - Ja, men han är lugn.
- Snälla, låt honom prata med sin syster. - Du också?
- Tänker ingen på Noa? - Jag vill gå.
- Du vet inte vad du säger. - Varför inte?
För jag är rädd, för fan.
Inte jag.
Lugna dig.
Sergio, lugna dig.
Håll käften!
Be mig inte att lugna mig.
Jag ska döda dig.
- Jag ska döda dig, din galna subba. - Jag vet vad din mamma sa till dig.
För att kontrollera dina aggressiva impulser.
Hur vet du det?
Jag bara vet.
Och hon testade en experimentell drog på dig.
Jag ringer dig sen.
Det måste ha varit svårt att ständigt känna sig bevakad.
Att veta att hon skulle analysera varje rörelse,
varje ord,
tystnaderna.
Jag ska visa dig nåt.
Hon observerade dig här.
- Det är Noa. - Nej.
Jo, det är Noa. Vänta.
- Sergio, vänta! - Det är Noa.
Det är Noa.
Jag behandlade dig inte bra, och jag vill bara förklara...
- Jag trodde att du hade läckt en sexvideo... - Ut!
Om vi inte skyndar oss dödar han dem.
Hon är galen.
Vad händer? Var är ni? Okej, skynda på.
- Snälla, låt mig förklara! - Marta, du borde gå.
Vad gör du här?
Hur känner du henne?
- Hon är psykiatriker. - Nej...
Hon har spionerat på dig hela tiden.
- Tyst! - Här finns massor av kameror.
Håll käften!
Nej, Sergio, jag är Noas mamma.
Du är en jävla lögnare.
Där är en!
Titta.
- Vad gör hon? - Otroligt...
Nej.
Ser du, Sergio?
- Vilka jävlar... - Nej.
- Helvete. - Fan.
Det finns säkert fler i ditt rum.
Nej!
Det finns en kamera vid spegeln.
Han har kameran i ugglan.
- Adjö. - Toppen.
Och i badrummet.
Sergio...
Där borta. Man kunde se duschen.
I vardagsrummet!
Vi förlorar alla.
Det är en där.
Såg går det när man jobbar med ungar...
Han är utom kontroll. Vi behöver specialteamet nu.
Vi spärrar av området. Säg åt dem att skicka krypskyttar.
Om du så måste väcka generalsekreteraren. Det måste ske nu.
Okej.
Krypskyttar?
Döda hundar bits inte.
Jag hjälpte dig för att Ana var vilse, men du är inte bättre.
- Om nåt dåligt händer... - Så?
- Vad? - Då avslöjar jag allt.
Du gör ingenting. Vet du varför?
För att du är en fegis.
Herregud.
De ser dig på balkongen också.
Sergio, snälla sluta.
Vänta.
Ignorera henne. Hon manipulerar alla...
Våga inte röra henne.
Vad gör du här?
Skuggade du mig?
Nej. Jag visste att du skulle vara här.
Fatta att det är slut mellan oss!
Marta, snälla.
Lämna oss ifred.
Tror du att jag ringde henne? Jag bryr mig inte om hon dör!
Marta.
Sergio, jag vill bara hjälpa dig.
Vill du hjälpa mig?
Vill du hjälpa till?
Okej, ni lyssnar, va? Jag säger det bara en gång!
Ta hit Noa nu, annars dödar jag henne.
Jag dödar henne!
- Vi måste göra nåt. - Han är utom kontroll. Vad ska jag göra?
Nej, Sergio!
Sergio.
Gör det inte.
Tänk på Noa. Förlora inte henne igen.
Marta.
Gå.
Jag har viktig information.
Cabrera mutade en utredare att hacka hårddiskarna
och förstöra bevisen som involverade labben.
Är utredaren villig att prata med mig?
Han gör det just nu.
Och jag har bevis.
Jag tar hand om det.
Vänta.
Tack.
Gör det ont?
Marta.
Vi har båda gjort saker vi ångrar.
Jag betedde mig som en skitstövel.
Men... jag älskar dig.
Jag fan älskar dig. Vi glömmer den senaste tiden och börjar om.
Marta...
Noa kommer inte, va?
Jag vet inte.
De svarar inte.
Varken hon eller min man.
Varför går inte du också?
Jag har ingenstans att gå.
- Varför skadade du Blanca? - Ja, jag öppnar.
- Du hade nog höga tankar om min mamma? - Ja.
- Hon behandlade mig bättre än min mor. - Hej.
Du hade mer tur än jag.
- Tack för att ni kom. - Du är inte den enda som insisterade.
Är Sergio här?
Nej.
Men ni kan se honom.
Sergio,
jag behöver förstå dig.
Jag bara måste.
Varför gjorde du det?
Mamma började medicinera Noa.
Det blev för mycket.
Hon kunde göra vad hon ville med mig, men inte med henne.
Noa var det enda bra jag hade.
Jag bad henne att sluta, men hon lyssnade inte.
Sen kom pappa. Och jag berättade för honom.
Och han trodde på mig.
Han krävde att hon skulle sluta ge medicinen.
Hon började skrika och förolämpa honom.
Pappa sade emot henne, för en gångs skull.
Grälet blev allt mer våldsamt.
Tills pappa knuffade henne från balkongen.
Jag kunde inte tro det.
Och pappa sa: "Vad har jag gjort?"
Han älskade henne så.
Han kunde inte leva utan henne.
Så han hoppade.
Jag tänkte bara på Noa.
Jag kunde inte låta henne se deras kroppar.
Så jag gick till hennes rum tills polisen kom.
Varför berättade du inte det här för dem?
De hade inte trott mig.
Mamma var en känd forskare.
Jag var en grabb med dåligt rykte.
Och jag var minderårig.
Så jag visste att jag snart skulle vara ute.
Och jag skulle kunna hitta henne.
Noa är allt jag bryr mig om.
Jag förstår dig.
Jag är som du.
Jag passade aldrig in heller.
Jag har alltid varit annorlunda...
...och setts som en knäppis.
Det finns folk
som inte inser att även om man är annorlunda
är man ändå en människa.
Jag...
Jag fann aldrig min plats.
Inte i skolan,
eller med min familj.
Jag har gjort det man skulle göra.
Jag gifte mig,
blev gravid...
Jag förlorade det.
Inte ens då kände jag det man skulle känna.
Jag känner mig så ängslig.
Jag ska inte skada dig.
Jag älskar dig.
Förlåt.
Jag är så ledsen.
Mamma är inte okej.
Hon valde det här.
Jag måste gå dit.
Nej, Noa.
Noa...
Sergio.
Sergio, det du sa är inte sant.
Okej, mamma. Jag hämtar en bok och lägger mig.
Hej Sergio.
Sergio, det är sent. Och du har inte tagit din medicin.
- Jag hämtar den. - Nej!
Jag låter dig inte förgifta mig igen!
Vi har pratat om det. Du kan inte sluta med behandlingen.
Den måste följa ett strikt schema.
- Hörde du mig inte? - Jag hörde dig.
- Tror du att det hjälper om du skriker? - Ja!
Du skrämmer Noa.
Så jag ska låta dig tortera mig?
- Vad är det? - Inget.
Vad är det? Sergio!
Javier, gå till Noa.
- Nu igen? - Ja. Du vet att de alltid löser det.
Jag lägger mig.
Okej. Vi skippar medicinen idag, och vi sänker dosen imorgon.
Jag är trött på det här!
Ge mig den.
Ser du vad som händer när du inte tar den?
Sergio, andas!
Snälla, andas!
Andas.
Sergio, snälla!
Försök lugna ner dig.
Nej!
Sergio, lyssna.
Det du upplever är en mental blockering.
Frånvaron av medicinen har orsakat
en kemisk obalans i hjärnans frontallob.
Det orsakar ilska
och våldsamma impulser.
Snälla.
Kom ihåg.
Du tänker göra det mot henne, va?
Göra vad?
Droga och studerar henne precis som mig?
Javier!
Fort!
Hjälp!
Nej!
Sergio, snälla!
Vad har du gjort?
Vad har du gjort, din jävel?
Vad har du gjort? Du dödade din mor!
Du dödade henne!
Jag var där.
Noa.
Hon medicinerade mig.
Hon tänkte göra det mot dig. Hon gjorde våra liv omöjliga.
Hon medicinerade dig för att du var utom kontroll.
Vi var rädda för dig.
- Nej, det är inte sant. - Mamma misshandlade dig aldrig.
Hon var seriös och inte särskilt varm, men hon älskade oss.
Och du dödade henne.
Varför kom du hit?
Jag är inte här för dig.
Mamma, nu går vi.
Han kommer att skada dig. Det gör han redan.
Det var fan på tiden.
Mamma, snälla.
Det var på tiden.
Kommissarie Cabrera.
Jag går in med er.
Du ska ingenstans.
Det avgör inte du.
Nej, det avgör våra chefer. Jag har order om att gripa dig.
Jag kan det här.
Noa!
Nu går vi hem.
Kom nu.
Vad gör han?
Sergio, nej...
Snälla.
Ana, vart ska du?
Nej, aldrig!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt