‫אני זו שסימסה לך.‬
‫אוכל לעזור לך לראות אותה.‬
‫אפשר לקבל מגבת?‬
‫"אל תדאגו."‬
‫הוא פה.‬
‫מה היא רוצה? שהוא יהרוג אותה?‬
‫- שיחה נכנסת‬ ‫נואה -‬
‫נואה היא הבת שלי.‬
‫אימצנו אותה זמן קצר אחרי...‬
‫סרחיו, אני יודעת שאתה רוצה לראות אותה,‬
‫אבל אני צריכה לדעת מה אתה רוצה ממנה.‬
‫אני פסיכיאטרית, והייתי העוזרת של אימא שלך.‬
‫כבר ראית אותי פעם. אולי אתה לא זוכר,‬ ‫אבל זה היה כאן, בבית שלך.‬
‫בשחזור...‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫זאת האמת.‬
‫איך אני יכול לדעת?‬
‫זאת היא.‬
‫או שלא.‬
‫או שלא!‬
‫תן לי להתקשר אליה, והיא תגיד לך.‬
‫נואה, הטלפון שלך!‬
‫לא יכולת להישאר עד סוף הקונצרט?‬
‫מה שלום נואה?‬ ‫-כועסת, למה ציפית?‬
‫אני צריכה לדבר איתה.‬
‫אם רצית לדבר איתה,‬ ‫לא היית צריכה למהר לעבודה, כרגיל.‬
‫אני לא בעבודה.‬
‫אנה.‬
‫בבקשה. מה קורה?‬
‫בנייאט,‬
‫אם הייתה דרך אחרת,‬ ‫הייתי בוחרת בה, תאמין לי.‬
‫זה הפתרון היחיד.‬ ‫-איפה את?‬
‫אני צריכה שנואה תראה את אחיה.‬
‫את איתו עכשיו?‬
‫יכולתי לא להגיד כלום,‬ ‫ולתת לו את הכתובת של בית הספר או שלנו,‬
‫והם היו נפגשים בלי שתדע.‬
‫אבל אני מעדיפה שתדע,‬
‫ושתסכים לזה.‬
‫נואה אף פעם לא תיפגש עם סרחיו, שמעת?‬
‫בוא ניתן לה להחליט.‬
‫את משוגעת.‬
‫בנייאט, בבקשה.‬
‫לא הייתי מבקשת אם זה לא היה חשוב.‬
‫מה אתה עושה עם הטלפון שלי?‬ ‫-קחי, זאת אימא שלך.‬
‫הלו?‬
‫נואה, אני עם אח שלך.‬ ‫סרחיו רוצה לראות אותך.‬
‫סרחיו?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הם ניתקו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מגן עלייך.‬ ‫כמו מה שאימא שלך אמורה לעשות.‬
‫צריך לעשות משהו. זה יצא מכלל שליטה.‬
‫אני יודעת, לעזאזל. אני רואה.‬
‫אבל אנחנו צריכים לחשוב מה לעשות.‬
‫וקאבררה מפחיד אותי.‬
‫היא יצאה מדעתה.‬
‫יש לנו מזל.‬
‫בדיוק אספתי את הגופה של המחנך של סרחיו.‬
‫כאן, בחממה.‬
‫הבחור יקבל מאסר עולם.‬
‫אבל זה היה הוא?‬
‫זה משנה?‬
‫האזיק האלקטרוני היה ליד הגופה,‬ ‫כך שזה מספיק כדי להכניס אותו לכלא.‬
‫קאבררה,‬
‫הגיע הזמן שנסתום לפסיכיאטרית הזאת את הפה.‬
‫מה הכוונה?‬
‫משלמים לנו טוב מאוד‬ ‫כדי שנענה עם הרבה דמיון על שאלות כאלה.‬
‫חבר'ה, ההצגה הסתיימה.‬ ‫אנחנו הולכים לעצור את סרחיו סיסקאר.‬
‫הוא חשוד ברצח של נתנאל.‬ ‫-אבל אנה שם איתו.‬
‫אם השוטרים יתפרצו פתאום,‬ ‫הוא עלול להגיב באלימות.‬
‫טוב, היא ביקשה את זה.‬
‫הילד רק רוצה לדבר עם אחותו.‬
‫וכשהוא ידבר איתה, אנה תוכל לצאת משם.‬
‫תן לי לנסות, בבקשה.‬
‫תקשיבי, האנשים שלי בדרך.‬ ‫זו החלטה שלך מה לעשות עד אז.‬
‫בסדר. אדיב מאוד מצידך.‬
‫הוא כיבה את הטלפון.‬
‫בוא נחכה ו...‬
‫ואז אנסה שוב.‬
‫אבא של נואה צריך קצת זמן כדי לקבל את זה.‬
‫לי היה יותר זמן‬ ‫להתכונן לחזרה שלך לחיים של הבת שלי.‬
‫מה הכוונה "יותר זמן"?‬
‫למדתי את המקרה שלך.‬
‫אני יודעת עליך כמעט הכול.‬
‫תן לי את הטלפון.‬ ‫-לא, נואה.‬
‫תן לי אותו!‬ ‫-לא, לעזאזל! לא אתן.‬
‫תגידי לאשתי שתניח לנו, את שומעת?‬
‫אני לא איתה, בנייאט.‬
‫היא באמת עם סרחיו?‬
‫כן, אבל הוא רגוע.‬
‫הוא רק רוצה לדבר עם אחותו.‬ ‫אני מבקשת ממך שתאפשר זאת.‬
‫גם את?‬
‫מישהו בכלל חושב על נואה?‬ ‫-אני רוצה ללכת.‬
‫את לא מבינה מה את אומרת.‬ ‫-למה אתה לא נותן לי?‬
‫כי אני פוחד, לעזאזל. אני פוחד.‬
‫אני לא.‬
‫תירגע.‬
‫סרחיו, תירגע.‬
‫תשתקי!‬
‫אל תגידי לי להירגע.‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫אני אהרוג אותך, כלבה משוגעת.‬
‫אני יודעת מה אימא שלך אמרה לך.‬
‫כדי לשלוט בדחפים התוקפניים שלך.‬
‫איך את יודעת על זה?‬
‫אני פשוט יודעת.‬
‫אני גם יודעת‬ ‫שהיא בדקה עליך תרופה ניסיונית.‬
‫אתקשר אליך אחר כך.‬
‫בטח היה קשה‬ ‫להרגיש שצופים בך 24 שעות ביממה.‬
‫לדעת שהיא תנתח כל תנועה,‬
‫כל מילה,‬
‫את השתיקות.‬
‫אני אראה לך משהו.‬
‫היא צפתה בך מכאן.‬
‫זאת נואה.‬ ‫-לא.‬
‫כן, זאת נואה. חכי.‬
‫סרחיו, חכה!‬
‫זאת נואה.‬
‫לא התייחסתי אליך יפה, ואני רק רוצה להסביר...‬
‫חשבתי שהדלפת סרטון סקס שלי...‬
‫לכי מפה!‬
‫אם לא נמהר, הוא יהרוג את שתיהן.‬
‫היא משוגעת.‬
‫מה קורה? איפה אתם? טוב, תמהרו כבר.‬
‫בבקשה, תן לי להסביר.‬ ‫-מרתה, כדאי שתלכי.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫איך את מכירה אותה?‬
‫היא פסיכיאטרית.‬
‫לא.‬ ‫-היא זאת שמרגלת אחריך כל הזמן הזה.‬
‫מרתה, תשתקי!‬ ‫-הבית שלך מלא מצלמות.‬
‫תשתקי!‬
‫לא, סרחיו, אני אימא של נואה.‬
‫את שקרנית מזדיינת.‬
‫הנה אחת!‬
‫תראה.‬
‫מה היא עושה?‬ ‫-לא יכול להיות...‬
‫לא...‬
‫אתה רואה? סרחיו.‬
‫בני זונות...‬ ‫-לא.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫פאק.‬
‫אני חושבת שיש עוד, בחדר שלך. אני בטוחה.‬
‫לא!‬
‫יש מצלמה ליד המראה.‬
‫מצלמת הינשוף. הוא מצא אותה.‬
‫להתראות.‬
‫נהדר.‬
‫ובחדר האמבטיה.‬
‫סרחיו.‬
‫שם. אפשר לראות את המקלחת.‬
‫ויש גם בסלון.‬
‫אנחנו נאבד את כולן.‬
‫שם יש אחת.‬
‫כשעובדים עם ילדים...‬
‫הוא איבד שליטה.‬ ‫אנחנו צריכים את היחידה למבצעים מיוחדים.‬
‫נחסום את האזור. ותגיד להם שישלחו צלפים.‬
‫לא אכפת לי אם אתה צריך להעיר את המזכירה.‬
‫אני צריך את זה מייד.‬
‫בסדר.‬
‫צלפים?‬
‫כלבים מתים לא נושכים.‬
‫החלטתי לעזור לך כי אנה הייתה אבודה,‬ ‫אבל אתה לא יותר טוב.‬
‫אם משהו רע יקרה...‬ ‫-אז?‬
‫מה?‬
‫אני אספר הכול.‬
‫אתה לא תעשה כלום. אתה יודע למה?‬
‫כי אתה פחדן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הם יכולים לראות אותך גם במרפסת.‬
‫סרחיו, תפסיק, בבקשה.‬
‫חכה.‬
‫תתעלם ממנה, היא מתמרנת את כולם. זה...‬
‫שלא תעז לגעת בה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫עקבת אחריי?‬
‫לא הייתי צריך. ידעתי שתהיי פה.‬
‫תכניס את זה טוב לראש, אנחנו גמרנו!‬
‫מרתה, בבקשה.‬
‫אולי תניח לנו?‬
‫נראה לך שאני קראתי לה?‬
‫לא אכפת לי אם היא תמות!‬
‫מרתה.‬
‫סרחיו, אני רק רוצה לעזור לך.‬
‫את רוצה לעזור לי?‬
‫טוב, אתם מקשיבים, נכון?‬ ‫אני אגיד את זה רק פעם אחת!‬
‫תביאו לכאן את נואה מייד, או שאהרוג אותה!‬
‫אני אהרוג אותה!‬
‫צריך לעשות משהו.‬
‫הוא איבד שליטה. אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫לא, סרחיו!‬
‫סרחיו.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫תחשוב על נואה.‬
‫אל תאבד אותה שוב.‬
‫מרתה.‬
‫לכי.‬
‫סליחה על השעה, אבל יש לי מידע חשוב.‬
‫קאבררה שיחד חוקר שיפרוץ לכוננים הקשיחים‬
‫וישמיד את כל המידע שמערב את חברות התרופות.‬
‫החוקר הזה יהיה מוכן לדבר איתי?‬
‫הוא עושה את זה עכשיו.‬
‫ויש לי ראיות.‬
‫תשאיר לי את זה.‬
‫חכי.‬
‫תודה.‬
‫זה כואב?‬
‫מרתה...‬
‫שנינו עשינו דברים שלא היינו צריכים לעשות.‬
‫התנהגתי כמו מנוול.‬
‫אבל...‬
‫אבל אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך, לעזאזל. בואי נשכח‬ ‫ממה שקרה בימים האחרונים, ונתחיל מחדש.‬
‫מרתה...‬
‫נואה לא תבוא, נכון?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫הם לא עונים לטלפון.‬
‫לא היא ולא בעלי.‬
‫למה את לא עוזבת גם?‬
‫כי אין לי לאן ללכת.‬
‫למה פגעת בבלנקה?‬
‫כן, אפתח את הדלת.‬
‫הערכת את אימא שלי, נכון?‬
‫מאוד.‬
‫היא התייחסה אליי טוב יותר מאימי.‬
‫שלום.‬
‫היה לך יותר מזל ממני.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫את לא היחידה שהתעקשה.‬
‫סרחיו כאן?‬
‫לא.‬
‫אבל תוכלו לראות אותו.‬
‫סרחיו,‬
‫אני צריכה להבין אותך.‬
‫זה חזק ממני.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אימא שלי התחילה לתת תרופות לנואה.‬
‫ולא יכולתי לסבול את זה.‬
‫לי היא הייתה יכולה לעשות מה שהיא רוצה,‬ ‫אבל לא לה.‬
‫נואה הייתה הדבר הטוב היחיד שהיה לי.‬
‫אמרתי לה להפסיק, אבל היא לא הקשיבה.‬
‫ואז אבא שלי בא.‬
‫וסיפרתי לו.‬
‫והוא האמין לי.‬
‫אז הוא דרש ממנה להפסיק לתת את התרופה,‬
‫והיא התחילה לצעוק עליו ולהעליב אותו.‬
‫אבא שלי התווכח איתה.‬
‫לשם שינוי.‬
‫הוויכוח התחיל להיעשות אלים יותר.‬
‫עד שאבא שלי דחף אותה מהמרפסת.‬
‫לא יכולתי להאמין.‬
‫ואבא שלי אמר, "מה עשיתי?"‬
‫הוא כל כך אהב אותה.‬
‫והוא ידע שהוא לא יוכל לחיות בלעדיה.‬
‫אז הוא קפץ.‬
‫יכולתי לחשוב רק על נואה.‬
‫לא יכולתי לתת לה לראות את הגופות שלהם.‬
‫אז נכנסתי לחדר שלה עד שהגיעה המשטרה.‬
‫למה לא סיפרת להם את מה שאתה מספר לי?‬
‫כי הם לא היו מאמינים לי.‬
‫אימא שלי הייתה מדענית מפורסמת,‬
‫ואני הייתי ילד עם מוניטין רע.‬
‫חוץ מזה, הייתי קטין.‬
‫אז ידעתי שאשתחרר תוך זמן קצר.‬
‫ושאוכל למצוא אותה.‬
‫נואה היא הדבר היחיד שחשוב לי.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫אני כמוך.‬
‫גם אני אף פעם לא השתלבתי.‬
‫תמיד הייתי שונה.‬
‫ואנשים ראו אותי כמוזרה.‬
‫יש אנשים...‬
‫שלא מבינים שלא משנה כמה אתה שונה,‬
‫אתה עדיין בן אדם.‬
‫אף פעם...‬
‫אף פעם לא מצאתי את המקום שלי.‬
‫לא בבית הספר,‬
‫ולא עם המשפחה שלי.‬
‫עשיתי מה שהייתי אמורה לעשות.‬
‫התחתנתי...‬
‫נכנסתי להיריון,‬
‫אבל הפלתי.‬
‫אפילו אז לא הרגשתי‬ ‫כמו שהייתי אמורה להרגיש.‬
‫אני מרגישה חרדה נוראית.‬
‫לא אפגע בך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אימא לא בסדר.‬
‫היא בחרה בדרך הזאת.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫לא, נואה.‬
‫נואה...‬
‫סרחיו.‬
‫סרחיו, מה שאמרת לא נכון.‬
‫טוב, אימא, אני אקח ספר ואלך לישון.‬
‫היי, סרחיו.‬
‫סרחיו, כבר מאוחר.‬
‫ולא לקחת את התרופה שלך.‬
‫אכין לך אותה.‬ ‫-לא!‬
‫לא אתן לך להרעיל אותי שוב!‬
‫כבר דיברנו על זה.‬ ‫אתה לא יכול להפסיק את הטיפול,‬
‫או לקחת את התרופה רק כשאתה רוצה.‬ ‫אתה צריך לוח זמנים יציב.‬
‫לא שמעת אותי?‬ ‫-כן, שמעתי אותך מצוין.‬
‫אתה חושב שאקשיב לך אם תצעק עליי?‬
‫כן!‬
‫התנהגות כזאת מפחידה את אחותך.‬
‫אז אני אמור לתת לך לענות אותי?‬
‫מה קרה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫מה קרה? סרחיו.‬
‫חבייר, בבקשה, לך עם נואה.‬
‫שוב?‬
‫שוב, מתוקה. את יודעת שהם תמיד מתגברים.‬
‫אני הולך לישון.‬
‫בסדר,‬
‫לא תיקח את התרופה היום.‬ ‫ומחר נקטין את המינון.‬
‫נמאס לי מזה, את שומעת?!‬
‫תן לי את זה.‬
‫אתה רואה מה קורה כשאתה לא לוקח את התרופה?‬
‫סרחיו, תנשום!‬
‫תנשום, בבקשה!‬
‫תנשום.‬
‫סרחיו, בבקשה!‬
‫נסה להירגע.‬
‫לא!‬
‫סרחיו, תקשיב.‬
‫מה שאתה חווה זו בסך הכול חסימה מנטלית.‬
‫החסר בתרופה גרם...‬
‫לחוסר איזון כימי בקליפת המוח הקדם-מצחית.‬
‫זה גורם לזעם...‬
‫ולדחפים אלימים.‬
‫בבקשה.‬
‫תזכור.‬
‫תעשי לה אותו דבר, נכון?‬
‫מה אעשה?‬
‫תיתני לה תרופות‬ ‫ותחקרי אותה כמו שאת חוקרת אותי!‬
‫חבייר!‬
‫מהר!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬
‫סרחיו, בבקשה!‬
‫מה עשית?‬
‫מה עשית, מנוול?!‬
‫מה עשית?‬
‫הרגת את אימא שלך!‬
‫הרגת אותה!‬
‫הייתי שם.‬
‫נואה.‬
‫היא סיממה אותי.‬
‫היא רצתה לעשות לך אותו דבר.‬ ‫היא הפכה את חיינו לבלתי אפשריים.‬
‫היא נתנה לך תרופות כי איבדת שליטה.‬
‫פחדנו ממך.‬
‫אין סיכוי, נואה. זה לא נכון.‬
‫מה שלא נכון זה שאימא התעללה בך.‬
‫היא הייתה רצינית ולא ממש מלאת חיבה,‬ ‫אבל היא אהבה אותנו. גם אותך.‬
‫ואתה הרגת אותה.‬
‫למה באת לכאן?‬
‫אני לא כאן בשבילך.‬
‫בואי נלך, אימא.‬
‫בסוף הוא יפגע בך. הוא כבר פוגע.‬
‫לעזאזל, הגיע הזמן.‬
‫אימא, בבקשה.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫תת ניצב קאבררה.‬
‫אני איכנס איתכם.‬
‫אתה לא נכנס לשום מקום.‬
‫זו לא החלטה שלך.‬
‫לא, זו החלטה של הבוסים שלנו.‬
‫קיבלתי הוראה לעצור אותך.‬
‫אני יודע איך זה הולך.‬
‫נואה!‬
‫בוא נלך הביתה.‬
‫בואי.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫סרחיו, לא.‬
‫בבקשה.‬
‫אנה, לאן את הולכת?‬
‫אנה, לא יכול להיות!‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬