JAKO HROB
Greto.
Viděla jsem, že jsi připojená. Můžeš mluvit?
Jsem a můžu.
Včera se nehlásil na stanici.
A nezdá se, že půjde do práce.
Aby ho za to zase nezavřeli.
Dostane se z toho. Sergio je bojovník.
No, nevím. Všichni se k němu otočili zády.
- Co Cabrera? - Od včerejška se neozval.
Ale musí mít radost.
Už dlouho hledá záminku k ukončení projektu.
A Sergio mu to dost usnadňuje.
Jestli Nou nenajde, bude mu jedno, jestli si to odpykává venku nebo v ústavu.
Myslím, že mu můžu pomoct.
Greto, dohlídni, ať se mu nic nestane, než se vrátím.
Dobře.
Ahoj.
Dobré ráno.
Uvařila jsem kafe.
Fajn.
- To ti volali z práce? - Jo.
Řekla jsem jim, že si dneska beru volno a nepřijdu.
Dobré ráno.
Dobré ráno, zlato.
Stýskalo se mi.
Vynahradím vám to.
Co kdybyste se dneska vykašlali na práci i na školu?
Můžeme něco podniknout společně.
To nejde.
Ale jde.
Já si to zařídím. Teda už zařídila.
Ne, Noa má vyučování.
A taky koncert.
Koncert?
Jsem trochu nervózní, ale táta i učitelka na tom trvali.
To je super.
Nechceš zůstat doma? Pomohla bych ti cvičit.
Já taky nemůžu, Ano. Mám schůzku s Noinou lektorkou.
Tak jo.
Hoďte to za hlavu.
Když to nejde, tak to nejde.
Aspoň si dáme společně snídani.
A pak do školy.
Sergio.
Sergio, vím, že jsi tam.
Doporučená pošta.
Musel jsem si najít jinou práci. Když nechodíš ven, je to nuda.
I když ho neotevřeš, považuje se to za doručené.
Poslední výzva.
Víš, co se stane, jestli to zase poděláš.
Jdeš zpátky do ústavu.
Rozumíš tomu?
Jo.
Až se tu příště ukážu, zatknu tě.
Co mu je?
To není dobré. Zkontroluju jeho biorytmy.
Do prdele.
Ano? Kdo volá?
- O co se snažíš? - Jen dělám svou práci. To ti vadí?
Dotíráš na Sergia. Když je zahnaný do kouta, je nebezpečný.
Pokud bude, tím hůř pro něj. Pravidla se musí dodržovat.
A sliby taky.
Nebo lituješ naší včerejší dohody?
Držím své slovo.
Bláznivé nápady přenech šéfce.
Zlé laboratoře a svatý mučedník Sergio.
Hele, až to skončí a doktorku pošlou od válu,
její práci dostane někdo chytřejší.
Sergio je zločinec, ne oběť.
A to není to samé.
- Má hodně vysoký pulz. - Co?
- Tvoje kamera. - Jo, díky.
- Budu ho sledovat. - Ne, Mikeli.
Zná tě, nemůžeme riskovat, že tě zase uvidí.
Neboj, budu stranou.
Možná, že Cabrerova hrozba zabrala a on míří do skleníku.
Greto.
Mikeli, ne.
Nejede autobusem.
Jo, vidím ho.
- Kam to jde? - Já nevím.
To bude on.
Tamhle je.
Jde do metra, Greto. Tím ho ztratíme.
Spolehneme se na pouliční kamery.
- Aspoň zavolej Cabrerovi. - Ne.
Ana mi to v době nepřítomnosti svěřila. Nebudeme volat Cabrerovi.
Fakt super.
Pojď dál.
Opatrně.
Neotvírej oči.
Počkej tady.
Nešvindluj.
Nebudu.
Už můžu?
Tak teď.
Páni!
To je parádní!
Není to jako 60metrové byty, které jsou nad kanceláří, viď?
Majitel je malíř z dobré rodiny.
Už byl znuděný uměleckým životem
a stěhuje se do horské boudy s bazénem.
Co tomu říkáš?
Podle tvého gusta, ne?
Takové bohémské.
Kromě toho obrazu
je všechno super.
Co ti na obraze vadí?
Tak je to lepší, ne? Rovnější.
Je příšerný.
Jen o dost rovnější.
Jestli se ti líbí, může být náš.
Prosím?
- Jak to? - Nebudu na tebe tlačit.
Jen chci, abys o tom přemýšlela.
Ten byt je skvělý. Prosluněný, leží v dobré čtvrti.
Marto. Navíc se ho ten malíř snaží zoufale zbavit.
Mluvíš jako prodejce.
Hele, jestli ti jde o ten obraz,
klidně ho sundám.
Ať jde současné umění k čertu.
Tak já už půjdu. Jo?
- Nač ten spěch? - To není spěch.
Je jí trapně, že tu má rodiče.
Tys taková nebyla?
Nevím.
Dobré ráno.
Neleť tak.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj, Luisi. Jak je?
- Ahoj, Beñate, co ty? - Dobrý.
Dáte si s námi snídani?
Nemůžeme. Máme schůzku s Edurne.
Kvůli tomu koncertu? Jaká škoda, že tam nebudeme.
Vážně ne?
- Povíš nám víc? - Určitě.
- Tak zatím. - Ahoj.
VOLÁM GRETU
- Beñate. Jak se máš? - Ahoj, Edurne. Dobře.
Jak se má Noa?
- Je nervózní. - Vážně?
Jo. Celou noc cvičila a učila se...
- Chudák. - Jo.
- Zvládne to. - Myslíš?
- Máš čas hned? - Jasně.
Omlouvám se za nepořádek v kanceláři.
- Tak. - Pomůžu ti.
Díky.
Kde se všechny ty papíry vzaly?
Je skvělé, že jste taky mohla přijít.
Podařilo se mi utéct.
Beñat mi říkal, že máte pořád hodně práce.
- Ano. - Ano.
Prý jste psychiatrička.
Já studovala psychologii.
Jsme tu, abychom si promluvili o Noe. Jak jí to jde?
Dobře. Je ucházející.
Poslední dobou má ale horší prospěch.
Od kdy?
No, už nějakou dobu.
Je roztržitá, ztratila sebevědomí.
Spíš jí to řekni sama, Edurne.
Noa je dobrá žákyně a zapojuje se,
ale poslední dobou není ve své kůži.
Pro Beñata bylo těžké přesvědčit ji, aby hrála na koncertě, že jo?
- To jo. - A to hudbu miluje.
Proč není ve své kůži?
S Beñatem si myslíme, že to má co dělat s propuštěním Sergia.
Řekla mi to, než s vámi začala žít. Rodina Sergia Ciscara ji adoptovala.
Noa to řekla spolužačkám.
Jsou to puberťáci, to je normální. Přátelé jsou důležití.
Říkali jsme si s Beñatem,
že návštěva školního psychologa by Noe určitě prospěla.
Jsou velice profesionální a mohli by jí...
Promiňte.
Jaká kvalifikace vás opravňuje, abyste pomáhala mé dceři?
Ano.
Edurne chce pomoct Noe překonat tuhle fázi.
My už s Beñatem dlouho...
Šukáte.
- Prosím? - A ne?
„Edurne říká...“, „Beñat chce...“ Nevím. Takové důvěrnosti.
Takhle mluvíte se všemi rodiči?
- Zmlkni. - Ne.
No.
Myslím, že bychom to měli nechat na jindy.
- Co říkáte? - Ano. Taky si myslím.
Ano, počkej!
Ano!
- Ano! - Nech mě!
- Co to bylo? - To moc dobře víš.
To teda nevím!
Ale vím, že by ses měla omluvit.
Řekni, že mezi vámi nic není.
Něco ano.
Naše dcera Noa.
Jediné, o co mi jde.
Omluvím se i za tebe.
Beñate!
Promiň.
NAHRÁVÁM NOINY HOVORY
NOINY CHATY TÁTA
ZASE TO PODĚLALA, CO?
PÍŠE...
V POHODĚ. SOUSTŘEĎ SE NA DNEŠNÍ KONCERT.
PŮJDE TAKY?
NEVÍM, ASI JO.
MÁM TĚ RÁD, JSI NEJLEPŠÍ.
PŘIJMOUT – ODMÍTNOUT
Proč jsi to předtím nebrala?
- Sergio dneska ráno vyběhl z domu. - Cože?
Zašel do metra, ztratili jsme signál.
Mikel chtěl jít za ním, zakázala jsem to.
Dobře, fajn. A Cabrera?
Ještě se neukázal.
Jo. Pokud se ukáže, tak zapírej. Nesmí nic tušit.
Teď nemůžu přijít, ale dorazím, jen co to půjde.
Hlavně ho neztraťte.
Ano, ještě něco.
Říkala jsi Cabrerovi o těch laboratořích?
Ne. Nic jsem mu neříkala.
Zdá se, že o nich ví.
Greto, Cabrerovi nic nevěř.
Není tu, aby nám pomáhal.
Dorazím, jak to půjde. Teď jde hlavně o Sergia.
Musím jít. Promiň.
Dobře.
Je v domě u prarodičů.
Jdeme.
Tak jsme tady.
Na terase.
Musíme využít dobré počasí. Okamžik.
Dneska vám to sluší, pane.
Počkejte tu, hned se vrátím.
Dědo.
Pamatuješ si mě? Jsem Sergio.
Čekal jsem tě včera.
Zamluvil jsem nám tenisový kurt.
Jenže protože ty si vždycky děláš, co chceš,
nemohli jsme si zahrát.
Jo.
Nemohl jsem přijít.
Noa ti to neřekla?
Jaká Noa?
Tvoje vnučka.
Zlobím se na tebe.
Včera jsi nepřišel,
i když jsem na tebe čekal.
Dokonce až do tmy.
Dobré ráno.
Dobrý den.
Jdu za Chemou.
Je to náš rodinný přítel. Snad vás neobtěžuju.
Vůbec ne, mladíku. Pán má rád návštěvy. Že jo?
Právě mi říkal, jak moc mu chybí Noa.
Vnučka?
Ta už se dlouho neukázala. Ale každý týden mu volá.
Kurva, zase.
Co tu sakra děláš? Vypadni, nebo zavolám policii.
Adelo, vezmi tátu dovnitř, prosím.
- Jen chci mluvit s Noou. - Slyšels.
Říkám, že o ní nic nevím.
Kvůli tobě přinesla tomuto domu jen ostudu.
- Nechci tě otravovat. - Odejdi, nebo zavolám policii.
Dali nám číslo pro případ, že se ukážeš.
Počkej.
Mám návrh.
Když mi dáš číslo na Nou,
vzdám se dědova dědictví.
Proč bych ti měla věřit?
Protože nelžu. Nikdy.
Děláš horší věci.
Sežeň mi její číslo...
a slibuju, že vás přestanu otravovat.
A tenhle dům bude tvůj.
Pojď. Slavnostní jídlo je posvátné a jíst ho studené by byl hřích.
Nesu moučník. Chceš ho vidět?
Ne. Nemám rád sladký.
Měl bys radost.
Později. Teď něco důležitějšího: mušle nebo krab?
- Mám radši mušle, ale nedám si. - Fakt ne?
Není lepší způsob, jak zabít čas.
Když jsi mi řekl, že doktorka Dussuelová zmizela,
a že se Sergio nehlásil na stanici,
začal jsem jednat.
Zavolal jsem pár lidem. Různým.
Ten pošahanec se zítra vrátí do ústavu
a celý projekt bude zrušen.
Spravedlnost není pomalá.
Nechceš si dát kraba?
Nejdřív si dáme ten moučník.
Greta, pravá ruka Dussuelové, tak zoufale touží po povýšení, že udělá,
cokoliv jí řekneme.
Na znamení dobré vůle
mi předala jediný důkaz, který s tím vším spojuje laboratoř.
Tak co říkáš na moučník teď?
Neboj se.
Znáš příběh o Júdit?
Židovská hrdina ze Starého zákona.
Byla to
silná, velmi silná žena.
Jako ty.
V pravý čas se obětovala,
aby získala svobodu
pro sebe i svůj lid.
Vedena Bohem,
Júdit věděla,
že musí být statečná...
a vstoupit do ložnice
hrozného asyrského generála Holofernese.
Když vstoupila,
musela uspokojit všechny jeho touhy.
Tohle sice není ložnice asyrského generála...
ale situace je naprosto stejná.
Tamhle v autě je člověk, co může změnit tvou budoucnost.
A zjevně i tu naši.
Nechápu to.
Nechápeš to.
Uvnitř je manažer sociálních služeb.
Jediný člověk, který může přepsat
tvé záznamy, které jsou
dost ošemetné.
Chceš snad ignorovat Boží volání?
Jedna poslední oběť
a budeš pánem své budoucnosti. Běž!
Tohle vůbec není Enekův styl.
Bývá mnohem umírněnější.
Může se přetrhnout, aby tě potěšil.
Já ti nevím.
- Musím to promyslet. - Jasně.
Něco ti řeknu. Pokud ti nabídl byt, tak to myslí vážně.
Ale samozřejmě záleží na tobě.
Nic k tom neřekneš, Juanmo?
Co mám říkat?
Ať se rozhodne sama.
Jen to umyju, začne pršet.
Je blbý nastěhovat se k Enekovi?
V daném případě to asi bude nejlepší řešení.
Všechno je urovnané.
Neboj, se Sergiem je konec.
Jako by se to nestalo.
Kéž by.
Jenže se stalo.
I když na Sergia zapomeneme my, tak lidi ne.
Pomůžu mámě s praním.
Parchant jeden.
Co to děláš? Kradeš něco šéfce?
Jo. Odhalil jsi mě.
Jsem kleptomanka. No jo.
Sergio odešel z domu, ale zatím nikdo jiný.
Něco naléhavého, že musel za rodinou?
Možná.
- Děkuji. - Děkujeme.
Vážně, proč jsi tady?
No...
Kvůli nám ani koncertu zřejmě ne.
Projekt zadrhává.
Nevím si rady.
- Napadá mě jediný způsob, jak se hnout. - To ne, Ano.
Řeklas, že ji do toho nezatáhneš.
Ty to nechápeš. Sergio je taky oběť.
Máma ho málem utýrala. Potřebuje citovou vyrovnanost.
A to nevyhnutelně zahrnuje Nou. Může to mít i pozitivní výstup.
Můžeme to s ní probrat. Když budete oba souhlasit...
Jsi tím klukem posedlá.
- Já věděl, že to přijde. - Nejsem.
To jistě.
Nejsi jediná, kdo si to nalhává. Sobě jsem to taky vymlouval.
Přesvědčila jsi mě o tom, že Nou musíme adoptovat.
- Lituješ toho? - Ne.
Noa je jediné pozitivum za poslední léta.
Proto ti to nedovolím překazit.
Už nemůžu dál.
KONTAKTY NOA
Není tu moc místa, ale servírovací pultík by se sem vešel.
Padly by výmluvy, proč nevařit.
Vařit, jo?
Sám si nepřipravíš ani sendvič.
Tak si budeme objednávat.
Zbyde nám tím víc času na jiné věci.
Hele, pojď sem.
Podle mě by se nám postel vešla sem.
A salonek nechat pro zábavu. Pohovka, sledování filmů, deka...
Jo a budova má společnou střechu,
ale nikdo ji nepoužívá. Můžeme tam mít sezení.
Deštník, lehátko,
malá lednička...
Chceš to vidět?
- Jasně. - Jo?
Do prdele. Nechal jsem si klíče v autě.
Hned se vrátím.
Jo?
Počkáš na mě?
Tak jo.
Můžeme?
Jsi parchant.
Co se děje?
Natočil jsi nás při sexu, aby si ostatní mysleli, že to byl Sergio.
Proč?
A ani ti není blbý mě sem tahat.
Zničil jsi mi život.
Nežádám tě z nějakého rozmaru. Hodně jsem to promýšlela.
A myslela jsi při tom na Nou?
Přiznej si to. Na Noe ti záleží jen kvůli Sergiovi.
- To bylo krutý. - Já vím.
Mě bolí víc, že to musím říkat.
Z osobního hlediska je pro mě Sergio výzvou.
A ano, co se týče profese, je zajímavý.
I sexuálně?
Můj zájem je čistě vědecký.
Vím, že jsi mu psala, když byl v ústavu,
a schovávala se za fanynku Cristinu.
Četl jsem ty dopisy, Ano.
Tebou projevované city byly nefalšované.
Pojedu na pár dní s Noou do domku na pláži.
Budeš mít dost času na to, aby sis z baráku odnesla své věci.
Ano,
chci se dát rozvést.
Chceš utéct?
Kam se chystáš?
Někam daleko. Se sestrou.
Proto se tohodle musím zbavit.
A vzít si dodávku.
Nenechá tě.
Chce nás ovládat
a využívat.
Ale, ale.
Kdybys něco řekl, oblékl bych se na to.
Návrat marnotratného syna.
Pozdě.
Potřebuju dodávku.
Jistě. Ještě něco?
Ve srovnání s tak výjimečnou bytostí jako ty neznamenáme vůbec nic.
Přemýšlel jsem a došel k závěru,
že děláš velkou chybu.
To my jsme ti, kteří tě činí výjimečným, Sergio.
Bez naší starosti, ohledu,
obdivu a péče,
jsi víš co? Nic.
- Jak myslíte. - Ne! Počkej. Kam jdeš?
Kampak?
Klídek!
Než půjdeš, povím ti příběh.
O padlém andělu, je to můj oblíbený.
Padlý anděl byl bytostí světla, velkolepou,
krásnou, oblíbenou naším Pánem.
Jenže pýcha a marnivost
si u něj vybrala daň
až do té míry,
kdy uvěřil,
že je nadřazený svému stvořiteli.
A něco takového se Pánovi
vůbec nelíbilo.
Rozhodl se ho vykázat.
Nemohl dopustit,
aby jeho oblíbený anděl
šířil zlo, kamkoli se hnul!
A víš co, Sergio?
- Ani já ne. - Pohotovost, jak vám mohu pomoci?
Svině!
Ty krávo!
Ty svině!
Jsi padlý anděl.
- Ne. - Sergio!
Jestli sis to sundal, spustí se alarm.
Měl bys jít.
Rychle.
Lepší je vyplenit, co Boha uráží.
Padlý anděl...
Silvie.
Padlý anděl...
CÍRKEV ZNOVUZROZENÍ KRISTA
NOA
NOO, TADY SERGIO, MŮŽU TI ZAVOLAT?
1 NOVÁ ZPRÁVA NOO, TADY SERGIO, MŮŽU TI ZAVOLAT?
SERGIO
AHOJ, SERGIO. MUSÍM TI NĚCO ŘÍCT.
MŮŽU SE NA VTEŘINKU STAVIT?
NOVÝ REKRUT V SOLNÉ FARMĚ
Sergio je zpátky doma.
Ale náramek ho snímá ve skleníku.
No, je doma.
Nemá na sobě náramek. Uteče nám.
- Co děláš? - Volám Cabreru.
Co ta tam dělá?
Jsem Ana.
Noina máma.
JAKO HROB
Překlad titulků: Michal Pokorny