БЕЗМОВНИЙ
Пульс 160 ударів на хвилину?
Дивно.
Він не з тих, хто переймається через запізнення на роботу.
Куди він іде?
Мікелю, він змінив напрямок.
Та щоб йому. І куди він прямує?
Переходить прохід Ізодзакі.
Мікелю, за ним.
Що він робить?
Куди він, бляха, подівся? От чорт.
Та ти знущаєшся!
Мікелю, він переходить проспект.
Філіпе, активуй місцезнаходження Мікеля.
Він іде на вулицю Ерсілья.
Пульс 190 ударів і росте.
-Я на місці. Де він? -П'ятнадцять метрів перед тобою.
Двісті п'ять ударів.
Я його не бачу.
Мав би бачити.
Але не бачу. Та штука працює?
Він перед тобою.
Чорт, і що мені робити?
Мікелю, він десь там!
Тут нікого немає!
Забирайся звідти!
Ти був у метро.
Мікелю! Ти нас чуєш?
Бляха...
Не стеж за мною.
Курва.
Боже!
Усе гаразд.
Чому ти думаєш, що це я?
Це міг бути хтось із твоїх людей.
Я знаю, що це ти. Кажи, що ти йому розповіла.
Я втомилася.
Я теж втомилася.
Ти не можеш так зі мною поводитися, Ано.
Не звинувачуй мене.
Не я поводжуся нерозумно.
Я тобі дещо скажу.
У це вкладено багато роботи й грошей, залучено чимало людей.
Якщо проєкт провалиться через когось, будуть наслідки.
Я сказала Серхіо, бо мені його шкода.
Він не знає про камери й квартиру...
Що саме ти йому сказала?
Що за ним стежать, відколи він покинув центр.
Хтозна, що буде з дослідженням.
Ти вчинила безвідповідально.
Досить уже.
Це я тут ризикую.
І якщо цей цирк піде під три чорти, тим краще для мене.
Судячи зі слів Марти, нас підбили, але не потопили.
Серхіо знає, що за ним стежать, але вважає, що це поліція.
Стежити за ним машиною немає сенсу.
Ти збираєшся продовжувати?
А є кращі ідеї?
Покінчити із цим, поки хтось не постраждав.
Я можу написати тобі висновок. Одного аркуша достатньо.
«Серхіо Сіскар — психопат і завжди ним буде».
Повернемо його в центр, щоб відбув строк. Що скажеш?
Якщо є шанс завершити дослідження, я продовжу.
Маєш що додати, Мікелю?
Це все неправильно.
Ти про що?
Мене найняли, щоб дізнатися, чи можлива реінтеграція Серхіо.
Але ми не тим займаємося, Ано.
Схоже, ми намагаємося довести, що він невинний.
Що Серхіо Сіскар — жертва.
Він був неповнолітнім. Ти бачив, як поводилася його мама.
-Так... -Ми всі це бачили, Ано.
Та ніхто не сприйняв цього так, як ти.
Не знаю.
-Я дбаю про свою роботу. -Як і всі ми.
Тому важливо тверезо мислити
й сприймати Серхіо тим, ким він є:
виключно об'єктом дослідження.
Отже, проблема в мені. Так?
Я поважаю ваші думки. Чесно.
Але думаю, що ви помиляєтеся.
Я створила це дослідження, і мені не треба нагадувати його мету.
З'явилися нові дані, ми не можемо їх ігнорувати.
Серхіо Сіскар Поло став жертвою домашнього насилля.
У нього не було вибору. Наш обов'язок — допомогти йому.
Ні. Наш обов'язок — вивчити його.
Що?
Що сталося?
Сигнал зник.
З усіх камер?
Схоже на збій системи.
Якщо це твоїх рук справа...
Я схожий на хакера?
Я і телефон не налаштую.
Ти знаєш, що можна молитися і працювати одночасно?
Поліція стежить за мною. Не дають спокою.
Так буває.
Ти не відбув терміну.
Це нормально, що тебе час від часу перевірятимуть.
Вони шпигують за мною цілодобово.
Коли я ішов до автобусної зупинки, за мною їхала машина.
Ти впевнений?
Так.
Той самий чоловік,
що був у метро, коли я вийшов із центру.
Це погано.
Погано.
Вони не мають права так робити. Не мають.
Це погано.
Іди сюди.
Бог віддав тебе в наші руки,
щоб ти тут відродився.
І я не дозволю нікому й нічому
завадити роботі, яку довірив мені наш Господь.
Це дуже важливо для нас.
Я просто хочу бути гідним Господа.
Я вже вибачився.
І хочу знайти Ноа.
Я допоможу.
Звісно.
Тепер ми твоя нова сім'я.
Чуєш?
Ти це заслужив.
Я особисто подбаю про те, що ти мені сказав. Гаразд?
Не хвилюйся.
Ти й гадки не маєш,
скільки добра ти приніс зі собою.
Пам'ятаєш Аранчу?
Нашу жабку-мандрівницю.
Вона побачила тебе по телевізору
й вирішила дати Богу другий шанс.
Так, Аранчо?
Добре.
Якщо чесно... У мене закінчилися гроші.
Та я бачила тебе по телевізору.
Серхіо. Ходімо.
-Ми зможемо щось зробити? -Не знаю.
Побачимо, чи врятуємо жорсткі диски.
Можна?
Ано?
Я на твоєму боці. Чуєш?
Я серйозно.
Якщо є можливість, треба продовжити проєкт.
Можливість є.
Ясно одне, слабкість Серхіо — його сестра.
Знайдімо її.
Розмова з нею може дати нам підказку чи ідею для роботи.
Ні.
Подумай. Якщо ти вважаєш, що Серхіо — жертва...
І дівчинка теж. Вона втратила батьків і брата,
і я не змушу її страждати знову.
Це лише ідея.
-Мікелю. -Ано. Я не в квартирі.
Так. Я знаю. Не переймайся. Ти скоро повернешся?
Так. Щось сталося?
Ні, усе гаразд. Не хвилюйся.
Я мушу відлучитися з особистих причин.
Повернуся ввечері.
Будуть проблеми — дзвони.
-Добре? -Гаразд.
Чудово.
До зустрічі. Бувай.
У докторки особисті справи. Хто б міг подумати?
Це все, що ви хотіли мені сказати?
Сьогодні я назву дві причини, чому ми тут.
Серйозно?
По-перше, я люблю святкувати перемоги хорошим миттям машини.
Мийка делюкс.
Якщо перемога — це прослуховування докторки,
це не досягнення.
Не просто перемога, а захід безпеки, щоб нас не застали зненацька.
Вода, мило та віск через відео.
Ви їх позбулися?
-Назавжди. -Чудово.
Треба поїхати в гарне місце, щоб відсвяткувати.
А не на автомийці.
Ви не спитаєте другу причину?
Яка друга причина?
Тут неможливо записати розмову.
Ні.
Облиште! Ви справді думаєте, що я...
Журналісти, судді, адвокати
й матерям не довіряють.
Я не думав, що ви
такий злий.
Ці учні наче неживі.
Я не знаю, як їх мотивувати.
За моїх часів усе було так само.
Але я був молодшим.
Я хочу дещо спитати про Бланку Поло, ти її добре знав.
Як і ти.
Так, але ви були друзями.
Ти була для неї, як донька. Бланка дуже тебе любила.
Ставилася до мене краще за маму.
Нелегко виховувати обдаровану доньку.
І нелегко знати, що мама тебе не любить,
а лише хоче похизуватися перед друзями.
-Хочеш продовжити терапію? -Ні.
Гаразд. Що ти хочеш знати про Бланку?
Я отримала фінансування
на вивчення поведінки Серхіо Сіскара під час умовного терміну.
Ти знав, що Бланка лікувала його проти його волі?
-Я бачила відео, зняті його сестрою. -Так, знав.
Знав?
Бланка попросила про абсолютну конфіденційність.
Серхіо дуже розумний, сама знаєш,
вона помітила, що він обдарований,
але в нього були проблеми із самоконтролем,
часом він поводився жорстоко.
Це стало її ідеєю-фікс.
Вона почала вивчати його й навіть спробувала ліки.
Які ліки?
Її чоловік проводив дослідження в лікарні.
Співпрацював з кількома лабораторіями.
Можеш наступити. Не хвилюйся.
Бланка померла, і я забрав записи.
Я не хотів, щоб хтось бачив її такою, як ти зараз.
Ось. Тут усе.
Ні. Візьми зі собою.
-Ти впевнений? -Так.
Дякую.
Ано.
Твоя мама не впоралася з тим, що ти особлива.
Як і Бланка.
Як круто!
-Ні, бо... -От бляха.
Те, що треба...
Відколи зв'язалася...
Привіт, Серхіо.
Я дзвонив.
Вибач, я була зайнята.
Слухай, товариство допоможе знайти Ноа.
Та не думаю, що мені дозволять з нею зустрітися.
Мені потрібно...
Мені потрібен хтось, хто розкаже їй про мене.
Я?
Ти знаєш мене й Ноа.
Марто?
Гаразд. Я допоможу.
Чудово. Ноа завтра виповнюється 16.
Я хотів їй дещо купити. Хочеш прийти?
Не можу.
Приходь завтра на віадук після роботи в теплиці.
Добре, бувай.
Привіт, мамо.
Привіт. Усе гаразд?
- Так. -Ти когось зустріла?
Кого?
Доню, сусіди незадоволені.
-Вони тобі щось казали? -Ні, не казали.
Коли я заходжу, усі мовчать. Ніяких «привіт».
Я їх розумію. А тебе — ні.
-Знову... -Так, знову...
Чому ти бачишся з тим хлопцем?
Ти щось скажеш? Тебе все влаштовує?
Здається, тобі до всього байдуже.
Мені щойно прислали.
Це Марта?
АА БЕНЬЯТ
Д-РКА БЛАНКА ПОЛО
ТИЖДЕНЬ 1
АУДІО 01 МЕТА
Суб'єкт — п'ятнадцятирічний хлопець,
якому важко контролювати напади агресії.
У найближчі місяці я маю надію довести, що з належним лікуванням
ці напади почнуть зникати.
Ти казала, що я можу піти!
Тепер кажу, що не можеш. Я тут головна.
Ненавиджу тебе!
Випий.
Не хочу.
Це піде тобі на користь.
Добре.
Сьогодні два тижні від початку прийому сироватки А-23.
Помітно зменшилася імпульсивність у школі та вдома.
У його спілкуванні зі мною
рівень конфліктів знизився на 17 %.
А з тобою?
Так. Приблизно так само.
Ти вів записи про напади агресії?
Ні.
-Чому? -Бо він не об'єкт!
ЧЕТВЕР 14.1.16
Він наш син.
Удома я не хочу дивитися на нього крізь скло,
наче в зоопарку.
Хав'єре, ми ж домовлялися. Так ми йому не допоможемо.
ПОНЕДІЛОК 8.2.16
Звідки в неї ці фото?
Андере. Скільки часу це займе?
Не знаю. Багато.
П'ЯТИЙ ПОВЕРХ
Доброго ранку.
Я принесла вам каву.
Дякую.
Як справи?
-Гадаю, закінчимо за п'ять хвилин. -Правда? Чудово.
Ано...
ВХІДНИЙ ВИКЛИК ҐРЕТА
Натанаелю.
Добре. Я іду.
Хай Бог благословить.
Гаразд, готово.
Сигнал є.
Чудово.
Агов!
Я батько Марти.
Вперше й востаннє кажу: дай моїй доньці спокій.
Якщо зніматимеш її чи підійдеш до неї, я тебе вб'ю.
-Я цього не робив. -Я серйозно!
-Відпустіть. -Я тебе вб'ю!
Відчепіться від мене!
Господи.
Пане.
Усе гаразд? Я викличу поліцію.
Чому ти була в домі Серхіо?
А якби Кабрера тебе побачив?
Але ж не побачив.
Я тебе не розумію.
Мама Серхіо вивчала його все життя.
Усе задокументовано.
Бланка була дуже строгою.
Що?
Докторка Поло була твоєю наставницею і дуже на тебе вплинула.
Визнай, Ано,
ти із самого початку одержима Серхіо.
-А тепер це таємниче лікування... -Я не вигадую...
Мама Серхіо давала йому ліки.
Я знайшла це в його домі. Візьми.
Хав'єр Сіскар, батько Серхіо,
працював з лабораторіями, де проводили дослідження.
Я маю знати, що в цьому препараті, і чи він із тих лабораторій.
-Це все дуже дивно. -Я знаю.
Тому я мушу зрозуміти.
Слухай, Ано, я допоможу.
Заради проєкту, і тому що моя кар'єра під загрозою.
Але я не згодна з твоїми діями.
Я візьму.
Дякую.
Ще рано дякувати.
Ох, Ґрето...
Дивіться, хто йде.
Де ти був?
Що це за одяг? Іди перевдягнися. У тебе десять хвилин.
Що це?
Як тобі сказати? Чудова річ.
Чудова. Іди подивися. Витвір мами Сильвії.
Глянь, хто тут, Сильві.
Це дар від Бога, на який ми чекали.
Найшвидший спосіб знову побачити сестру.
Хіба ти не цього хотів?
Знаєш, що ми зробимо? Ми організували пресконференцію.
Ти зможеш сказати все: що за тобою стежать, не дають спокою,
а єдине, чого ти хочеш, — бути зі сестрою.
Скажи, що ти не такий, як показують у новинах.
Що ти нова людина.
У тобі є Бог.
І ми тебе підтримуємо.
Ми єдині, хто тебе підтримує,
бо бачимо, як Бог змінив тебе.
-Усім начхати. -Ти помиляєшся. Дуже.
Єдине, що ти маєш зробити, —
розповісти свою історію, як це сталося.
Як ти натрапив на нас,
як крок за кроком почав впускати Господа у своє життя.
Що скоро тебе охрестять.
Хіба це неважливо?
Тоді мені дадуть спокій?
Я в цьому не сумніваюся.
Серхіо, ти тепер символ загублених душ,
які знову знайшли свій шлях.
«Приходьте, щоб відродитися.
Ми вирішимо всі ваші проблеми й навчимо садівництву».
Мені це сказати?
Серхіо, ходи сюди. Не будь циніком.
Я цього не заслуговую.
Я заслуговую поваги, ти мене ображаєш.
Тобі за це багато заплатять?
Чи тобі треба більше Аранч?
Однієї не досить?
Не смій так зі мною розмовляти, Серхіо!
Я тут зі шкіри пнуся!
Ти гадки не маєш... Не лізь, Сильвіє!
Не лізь! Ти гадки не маєш, про що ми говоримо.
Журналісти, Натанаелю.
Усе гаразд. Чуєте?
Спокійно.
-Не знімайте... -Може, вона й не розуміє.
Але вона набагато краща за тебе.
Гаразд. Ти все сказав?
Заспокоївся?
Опануй себе.
Не чіпай мене.
Заспокойся, Серхіо.
-Заспокойся, будь ласка. -Не підходь.
-Прошу, Серхіо. -Відійди!
Серхіо.
Що ти робиш?
Що ти робиш? Поклади.
Усе гаразд. Не знімайте.
Усе добре!
Поклади лопату, Серхіо.
Поклади лопату.
Знайди Бога у своєму серці, не пускай диявола, Серхіо.
Молодець.
Згинь, Сатано.
Усе гаразд, заспокойтеся. Це все нерви.
Нервовий зрив.
Через страх перед публікою.
Що ти робиш, придурку?
Треба бути обережнішою.
Ти мене налякав.
Тобі пощастило, що це я. Інший би не загальмував.
-Вчасно. -На пішохідному переході? Серйозно?
Ходімо вип'ємо. Нам треба поговорити.
Про що?
Про обережність.
Якого фіга.
Привіт.
Де ти була?
-Розносила резюме. -Авжеж. Я не дурна.
Тату, що з тобою сталося?
Спитай Серхіо. Він його мало не вбив.
Серхіо?
Так, Серхіо. Він штовхнув його й зламав руку.
А чому ти був з ним?
Ми не знали, що робити. Попросили Енеко завезти нас до лікарні.
Він навіть чекав, щоб відвезти нас назад.
-Дякувати богу, він був там. -Боляче?
-Усе гаразд, доню. -Ні, не гаразд.
ЩАСТЯ
Марто!
Як ти?
Щось сталося?
Просто хотіла подякувати.
За допомогу татові.
Не хвилюйся. Це дрібниці.
Ми прийшли чогось випити. Хочеш з нами?
Ходімо.
Розважимося.
Татові погано.
Він з мамою.
Якщо підеш з нами на пиво, з ним нічого не станеться.
Ідемо?
Добре.
Чудово.
ВХІДНИЙ ВИКЛИК СЕРХІО
Ти йдеш?
До завтра.
Куди вона пішла? Ще й сьомої нема.
-Привіт. -Вибач.
Нащо тобі телефон?
Я не могла відповісти. Важкі видалися дні.
Звісно. Як завжди.
-Дякую, у мене все добре. -Як усе минуло?
Дуже добре.
Ти пропустила десяток підлітків, що гралися у відеоігри.
Так, це сьогодні, Ано. І ти знову забула.
Мамо.
З днем народження.
-Дякую. -Як усе пройшло?
Добре.
Хочеш подивитися фільм зі мною?
Я почитаю.
Ано, я залишив тобі торт.
Дякую.
НОА
БЕЗМОВНИЙ
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин