STILLHETEN
Puls på 160?
Så merkelig.
Han er ikke typen som får hjerteinfarkt av å komme sent på jobb.
Hvor skal han?
Mikel, han har endret retning.
Ikke kødd. Hvor skal han?
Han krysser Isozaki-gangbroa.
Følg etter ham.
Hva driver han med?
Hvor faen ble han av? Faen heller.
Du kødder!
Mikel, han krysser alleen.
Philip, aktiver Mikels lokasjon.
Han er på Ercilla.
Pulsen er på 190 og stigende.
- Jeg er i gata. Hvor er han? - Femten meter foran deg.
Pulsen er på 205.
Jeg ser ham ikke.
Du må kunne se ham.
- Jeg ser ingen. Sikker på at det funker? - Han er foran deg.
- Ok. Så hva gjør jeg? - Mikel, han er rett foran deg.
Det er jo ingen her!
Kom deg vekk!
Du var på T-banen.
Mikel! Hører du oss?
Faen...
Slutt å følge etter meg.
Faen.
Kjære vene.
Alt i orden.
Hvorfor tror du det var meg? Det kan ha vært hvem som helst.
Jeg vet at det var deg. Fortell meg hva du sa til ham.
Jeg er sliten.
Jeg er også sliten.
Du kan ikke behandle meg sånn, Ana.
Ikke klandre meg. Det er ikke jeg som oppfører meg irrasjonelt.
Jeg skal si deg noe.
Mange folk, arbeid og penger er investert i dette prosjektet.
Om noen ødelegger, vil det få konsekvenser.
Jeg kunne sagt noe, for jeg har vondt av Sergio.
- Han vet ikke om kameraene, leiligheten... - Hva sa du til ham?
At han blir overvåket.
Jeg vet ikke om vi kan fortsette.
Det du gjorde, er veldig uansvarlig.
Det holder vel nå?
Det er jeg som risikerer noe her.
Så hvis dette sirkuset går til helvete, desto bedre.
Ut ifra det Marta sa, har vi et problem, men kan antageligvis fortsette.
Sergio vet at han blir fulgt, men tror det er politiet.
Vi kan ikke følge ham med bil lenger.
Vil du virkelig fortsette?
- Har du en bedre idé? - Avslutte dette før noen blir skadet.
Jeg kan skrive opp funnene for deg. Ett ark holder.
"Sergio Ciscar er og blir en psykopat."
Vi kan sende ham tilbake til senteret for å sone ferdig. Hva sier du?
Så lenge det er mulig å fullføre studien, fortsetter jeg.
Noe å tilføye, Mikel?
Vi startet på gal fot.
Hva mener du?
Jeg skulle finne ut om Sergio kan integreres i samfunnet.
Men dette begynner å bli litt rart, Ana.
Det er som om du vil bevise at han er uskyldig.
At Sergio Ciscar er et offer.
Han var mindreårig. Du så hvordan moren behandlet ham.
- Ja da... - Vi så det alle sammen, Ana.
Men vi tok det nok ikke like personlig som deg.
Jeg vet ikke.
Det er jobben min.
Det er det for alle,
men derfor er det viktig å holde hodet kaldt
og se Sergio Ciscar for det han er: gjenstand for en studie.
Så jeg er problemet?
Jeg respekterer meningene deres.
Men dere tar feil.
Jeg designet denne studien, og jeg vet hva målene med den er.
Det har dukket opp fakta vi ikke kan overse.
Sergio Ciscar Polo ble utsatt for vold i hjemmet.
Han har ikke hatt valg i livet. Vi må hjelpe ham.
Nei. Vi skal studere ham.
Hva?
- Hva skjer? - Vi mistet signalet.
På alle kameraene?
Det ser ut som en systemfeil.
Hvis du står bak...
Ser jeg ut som en hacker? Jeg kan knapt konfigurere mobilen.
Du vet at du kan be og jobbe samtidig.
Politiet følger meg. De lar meg ikke i fred.
Ja. Vel, det er ikke så rart. Du er ikke ferdig med soningen.
Det er ikke rart at de vil holde et øye med deg.
De spionerer på meg.
I dag så jeg en bil følge etter meg på vei til bussen.
Er du sikker?
Ja.
Det var samme fyr som var på T-banen dagen jeg forlot senteret.
Det er ille.
Ille.
De har ingen rett til å gjøre det mot deg. Ingen rett i det hele tatt.
Det er ille.
Kom hit.
Gud plasserte deg i våre hender
for å bli gjenfødt her.
Og jeg vil ikke la noe eller noen
stå i veien for arbeidet vår Herre ga meg.
Du er viktig for oss.
Jeg vil bare være Herren verdig.
Jeg har bedt om tilgivelse. Nå vil jeg bare finne Noa.
Jeg skal hjelpe deg. Selvsagt skal jeg det.
Vi er din nye familie.
Ok?
Du fortjener det.
Jeg skal ta meg av det du fortalte meg. Ok?
Ikke vær redd.
Du aner ikke hvor mye godt du hadde med deg hit.
Husker du Arantxa? Vår vandrende maur.
Hun så deg visstnok på TV og bestemte seg for å gi Gud en ny sjanse.
Ikke sant, Arantxa?
Fint.
For å være ærlig så gikk jeg tom for penger.
Men jeg så deg på TV.
Sergio. Kom igjen.
- Vi får vel fikset det? - Jeg vet ikke.
Vi får se om vi kan redde harddiskene.
Får jeg?
Ana?
Jeg støtter deg, Ana. Ok?
Jeg mener det.
Hvis det er mulig, synes jeg vi bør fortsette prosjektet.
Jeg tror det.
Det vi vet, er at Sergio har et svakt punkt. Søsteren.
Hva med å prøve å finne henne?
Kanskje hun kan gi oss en ledetråd eller noe å jobbe med.
Nei.
Vel, om du virkelig mener at Sergio er et offer...
Det er hun også. Hun mistet foreldrene og broren,
og jeg vil ikke la henne lide enda mer.
Bare en tanke.
- Mikel. - Ja. Jeg er ikke i leiligheten.
Ok, ikke tenk på det. Du kommer snart tilbake, hva?
- Ja. Har det skjedd noe? - Nei, alt er bra. Ikke vær redd.
Jeg må bare gå på grunn av noe personlig. Jeg kommer senere i kveld.
Bare ring om det er noe.
- Ok? - Ok.
Flott. Vi ses senere. Ha det.
Legen har personlige problemer. Hvem skulle trodd det?
Var det alt du ville fortelle meg?
I dag skal jeg gi deg to grunner til at vi er her.
Jaså?
For det første liker jeg å feire seire ved å vaske bilen min. På luksusprogrammet.
Om du med seier mener å sette en mikrofon på legen, er det ikke stort.
Det er mer et sikkerhetstiltak for å ikke bli tatt på fersken igjen.
Vann, såpe og voks er på grunn av videoene.
Ble du kvitt dem?
- For godt. - Storartet.
La oss gå på et fint sted og feire.
Ikke en bilvask.
- Skal du ikke spørre om den andre grunnen? - Hva er det andre grunnen?
Det er umulig å gjøre opptak her.
Nei...
- Kom igjen! Du tror vel ikke jeg... - Journalister, dommere, advokater...
- De stoler ikke engang på moren sin. - Jeg trodde ikke du var så bitter.
Elevene er som gipsfigurer. Det er umulig å motivere dem.
- Det var ikke så ulikt da jeg gikk her. - Men jeg var yngre.
Jeg må stille deg noen spørsmål om Blanca Polo. Du kjente henne godt.
Det gjorde du også.
Ja, men dere var venner.
Du var som en datter for henne. Blanca var glad i deg.
- Hun behandlet meg bedre enn moren min. - Det er ikke lett å oppdra begavede barn.
Det er ikke gøy når moren din ikke bryr seg og bare vil vise deg fram.
- Vil du begynne i terapi igjen? - Nei.
Ok. Hva vil du vite om Blanca?
Jeg fikk midler til å studere Sergio Ciscars oppførsel i prøvetiden.
Visste du at Blanca medisinerte ham?
- Søsteren hadde filmet det. - Ja, jeg visste det.
Visste du det?
Blanca ba meg holde det hemmelig.
Sergio er veldig intelligent,
og hun fant ut at han var begavet,
men han hadde også problemer med å styre seg
og hadde voldelige episoder.
Det ble en besettelse.
Hun begynte å studere ham og gi ham medikamenter.
Hvilke da?
Mannen hennes gjorde tester på sykehuset. Han samarbeidet med flere laboratorier.
Bare tråkk på dem. Det går fint.
Jeg tømte kontoret hennes da hun døde. Jeg ville ikke at noen skulle finne dette.
Vær så god. Alt er her.
Nei. Ta det med deg.
- Er du sikker? - Ja.
- Takk. - Ana...
Moren din taklet ikke at du var spesiell.
Ikke Blanca heller.
Så kult!
- Nei, for... - Faen.
- Akkurat det vi trenger... - Siden hun ble sammen med...
Hei, Sergio.
- Jeg prøvde å ringe. - Beklager, jeg var opptatt.
Stiftelsen skal hjelpe meg å finne Noa.
Men jeg vet ikke om de lar meg gå nær henne.
Så jeg trenger...
Noen må treffe henne og fortelle henne om meg.
- Meg? - Du kjenner både meg og Noa.
Marta?
- Greit. Jeg skal hjelpe deg. - Supert. Noa fyller 16 i morgen.
Jeg vil kjøpe noe til henne. Blir du med?
Jeg kan ikke nå.
Men vi kan møtes i morgen når du er ferdig i drivhuset.
Ha det.
- Hei, mamma. - Hei. Er alt i orden?
- Ja. - Har du møtt noen?
Hvem tenker du på?
Naboene er på krigsstien.
- Har de sagt noe? - Det trengs ikke.
Alle blir stille når jeg kommer. Ingen hilser.
Jeg forstår dem. Deg, derimot...
- Det igjen... - Ja, igjen.
Vennen, hvorfor treffer du den gutten?
Og du? Plager ikke dette deg? Juanma, du virker helt likegyldig.
Noen sendte meg dette.
Er det Marta?
UKE 1
OPPTAK 01 MÅL
Subjektet er en femten år gammel gutt som sliter med impulskontrollen.
Jeg ønsker å bevise at med riktig medisinsk behandling
kan man luke vekk de aggressive episodene.
Du sa jeg kunne gå ut!
Nå sier jeg at du ikke kan. Og jeg bestemmer.
Jeg hater deg!
Kom igjen, ta dette.
- Jeg vil ikke. - Kom igjen. Du har godt av det.
Fint.
Det er to uker siden subjektet begynte å ta A-23.
Impulsiviteten er tydelig redusert, både på skolen og hjemme.
I samhandlingen med meg
har konfliktnivået blitt redusert med 17 %.
Og med deg?
Ja. Mer eller mindre. Noe rundt der.
Har du ikke registrert de voldelige episodene?
Nei.
Hvorfor ikke?
Han er ikke et subjekt, han er sønnen vår.
Jeg vil ikke studere ham som om det var en dyrehage.
Men, Javier, vi var jo enige. Vi kan ikke hjelpe ham slik.
MANDAG 8/2/16
Hvor er disse bildene fra?
Ander. Hvor lang tid vil det ta?
Jeg vet ikke. En stund.
FEMTE ETASJE
God morgen.
- Jeg har kaffe til dere. - Takk.
Hvordan går det?
- Det er klart om fem minutter. - Er det sant? Supert.
Ana, det...
INNKOMMENDE ANROP
Natanael. Ok, greit. Jeg kommer.
Vær velsignet.
Det er ferdig.
- Vi er tilbake. - Flott!
Du, der. Jeg er faren til Marta.
Jeg sier det ikke igjen: la datteren min være i fred.
Om du filmer henne eller går nær henne igjen, dreper jeg deg.
- Jeg har ikke gjort det. - Jeg mener det! Jeg dreper deg!
Slipp meg!
Herregud.
Señor.
Går det bra? Jeg ringer politiet.
Hva gjorde du hjemme hos Sergio?
- Hva om Cabrera hadde sett deg? - Men han gjorde ikke det, hva?
Jeg forstår deg ikke.
Moren til Sergio studerte ham hele livet.
Alt er dokumentert her.
Blanca var veldig firkantet.
Hva?
Doktor Polo var mentoren din og påvirket deg mye.
La oss være ærlige, Ana, Du er besatt av Sergio.
- Og nå denne hemmelige behandlingen... - Det er sant, Greta.
Moren til Sergio medisinerte ham.
Jeg fant denne i leiligheten hans.
Javier Ciscar, Sergios far, gjorde kliniske studier med ulike laboratorier.
Jeg må vite hva som er i medisinen, og om den er fra et av laboratoriene.
- Dette er merkelig... - Jeg vet det.
Det er derfor jeg må forstå.
Jeg skal hjelpe deg.
For prosjektet og fordi karrieren min er i fare.
Jeg er ikke enig i det du gjør.
- Jeg skal se på det. - Takk.
Ikke takk meg ennå.
Greta, da...
Se hvem som kommer.
Hvor har du vært?
Og disse klærne? Gå og skift. Du har ti minutter på deg.
- Hva er dette? - Hva dette er?
Det er noe vidunderlig. Kom og se. Mamma Silvias kunstverk.
Se hvem som har kommet, Silvi.
Dette er Guds gave som vi har ventet på.
Den raskeste måten å få treffe søsteren din på.
Var det ikke det du ville?
Vet du hva vi gjør? Vi har arrangert en pressekonferanse.
Der kan du fortelle alt. Alt de følger etter deg,
og at det eneste du vil, er å treffe søsteren din.
Si at du ikke er gutten de framstiller deg som på TV.
At du er en ny mann. At du bærer Gud i deg.
Og at vi støtter deg.
At vi er de eneste som støtter deg, for vi ser endringen Gud har skapt i deg.
- Ingen bryr seg om det. - Du tar feil. Veldig feil.
Du må bare fortelle dem hva som egentlig skjedde.
Hvordan du kom i kontakt med oss,
og hvordan du begynte å slippe Herren inn i deg.
At du skal døpes. Er ikke det noe å bry seg om?
Tror du de lar meg være i fred?
Det er jeg sikker på.
Sergio, du er nå ikonet for tapte sjeler som finner tilbake til rett sti.
"Kom til Gjenfødt-stiftelsen.
Vi løser problemene dine, og du lærer om hagearbeid."
Skal jeg si det?
Sergio, kom hit. Ikke vær kynisk.
Jeg fortjener ikke dette. Jeg fortjener respekt, og du krenker meg.
Tjener du godt på dette? Eller vil du ha flere Arantxaer?
Er ikke én nok?
Du får ikke snakke sånn til meg!
Jeg sliter hardt for å gjøre denne jobben.
Du aner ikke... Hold deg utenfor, Silvia. Du aner ikke hva du snakker om.
- Journalistene, Natanael. - Alt er i orden. Ok?
Vær så snill, ro dere ned.
Ikke film.
Hun har kanskje ikke peiling, men hun er bedre enn deg.
Ok. Har du fått ut alt nå?
Har du roet deg ned?
- Ro deg ned. - Ikke rør meg.
Ro deg ned.
- Ro deg ned. - Hold deg unna meg.
- Vær så snill. Sergio! - Ikke kom nærmere!
Hva gjør du? Legg den fra deg.
Alt er i orden. Ikke film.
Alt er i orden.
Legg fra deg spaden.
Finn Gud i hjertet ditt. Ikke slipp djevelen inn, Sergio.
Godt valg. Vade retro.
Alt i orden, ta det med ro. Det er bare nerver.
Og varmen. Sceneskrekk, kaller de det.
Hva gjør du, din idiot?
Se hvor du går.
Du skremte livet av meg.
Flaks at det var meg. Andre ville ikke ha bremset.
- I tide. - I et fotgjengerfelt? Tuller du?
La oss ta en drink. Vi må snakke.
- Om hva da? - Krysse gata uten å se seg for.
Men for faen.
Hei.
Hvor har du vært?
- Gått rundt med CV-er. - Ja visst. Jeg er ikke dum.
Pappa, hva har skjedd med deg?
Sergio drepte ham nesten.
- Sergio? - Ja. Han dyttet ham så han brakk armen.
Hvorfor var du med ham?
Vi var helt rådville. Eneko kjørte oss til sykehuset.
Han var så snill. Kjørte oss hjem etterpå også.
- Takk og lov for ham. - Gjør det vondt?
- Det går fint. - Nei. Det går ikke fint.
LYKKELIG
Marta!
Står til?
Er det noe galt?
Jeg ville bare takke deg. For å hjelpe pappa.
Nei, det var ingenting.
Vi skal gå og ta en drink. Vil du bli med?
Ja, bli med. Det blir moro.
- Faren min er jo dårlig. - Moren din er hos ham.
Han klarer seg nok helt fint selv om du tar en øl med oss.
Blir du med?
- Ok. - Kult.
INNKOMMENDE ANROP SERGIO
Skal vi gå?
- Ses i morgen. - Ses i morgen, ja.
Hvor skal hun? Klokka er knapt sju.
- Hei. - Beklager.
- Har du ikke telefon? - Jeg har hatt noen tøffe dager.
Ja visst. Som alltid.
- Dagen min var bra. - Hvordan gikk det?
Veldig bra.
Et dusin tenåringer som spilte PlayStation på fullt volum.
Ja, det var i dag, Ana. Og du glemte det i år igjen.
Mamma.
Gratulerer med dagen.
- Takk. - Hvordan var det?
Det var moro.
- Skal vi se en film? - Jeg går og leser litt.
Jeg sparte et kakestykke til deg.
Takk.
STILLHETEN
Tekst: Marie Wisur Lofthus