ВОЛОДАРІ ВСЕСВІТУ: РЕВОЛЮЦІЯ
Є БІЛЬШЕ ТАЙН НА НЕБІ Й НА ЕТЕРНІЇ
Твоя жорстока орда перетворила мій світ на руїни
і тримає мирних людей у заручниках.
Я вірю, що насильство — це крайній засіб,
але це єдина мова, яку ти, схоже, розумієш.
Тому заради долі мого народу
я стою перед тобою і закликаю тебе битися зі мною, Ордаку.
Незліченну кількість віків
я ширився галактиками, як вірус,
завойовуючи 10 000 світів для своєї орди.
І на кожній планеті завжди був герой.
Той самий. Поборник.
Кожен неминуче приходив до цієї миті
з вірою, що він — усе, що стоїть
між свободою його народу
і систематичним гнобленням з боку Ординської Імперії.
Кожен з вас упевнений, що не тільки зі мною битиметься, а, може, й переможе.
І зрештою, кожен з вас завжди з'ясовує,
що сам я ніколи не б'юся.
Я добре вмію наймати.
Материнська Плато, звітуйте.
Обман Келдора перейшов до третьої стадії, повелителю.
Під личиною захисника
Скелетора коронували, і тепер він король Етерносу.
Поборник мимоволі опинився під нашим контролем.
А що робить Поборник, те й Сірий Череп.
Бачили б ви нас у дії!
Я зіграв роль Келдора,
Материнська Плата зіграла мене, і ми розвели всю Етернію, як лохів.
Особливо лордика Гляньте на М'язи Адама,
мого нового «племінника».
Усе тому, що ці королівські ідіоти повірили в нашу вигадану сімейну історію.
Пихатий, як завжди.
Та твої отруйні слова зіткані з гобелену правди.
Інакше як би ти так далеко зайшов?
Правди? Тобто Келдор був реальною людиною?
Вигнання Келдора було найтемнішим сімейним секретом.
І немає гіршої рани, ніж та, якої може завдати сім'я,
часто страшнішої за жахіття від самого Ордака.
І я був провісником більшої кількості жахів, ніж у пеклі.
Тепер залиште мене.
Нахабний слуго!
Патякаєш, як буфетниця, перед Володарем імперії Священної Орди!
Мені... дуже шкода.
Я просто здивувався, взнавши, що слова Келдора — не вигадка.
Пробачте мені, моя милосердна Мати.
Я втратив голову.
Якщо ти ще раз мене зганьбиш, «Послушнику»,
я відірву тобі голову.
Коли я нарешті отримаю визнання за свій видатний інтелект?
Хто сміє сміятися з Повелителя Руїни?
Я сміюся з «видатного інтелекту».
Треба ж. Варто було лише почути голосок у голові,
щоб ти нарешті замовкнув!
Мабуть, якесь непорозуміння.
Я надто суворий до тебе?
Насправді я — це ти. Ти — це я.
Скелетор — насправді Келдор.
Забирайся геть моєї з голови!
Тріщину залатали.
Коли та металева діва стиснула наш мозок,
щось хруснуло.
Материнська Плата несвідомо розблокувала в розумі
темну правду, яку довго від нас приховували.
Дивися.
Я — насправді ти?
Ти не міжвимірний демон.
Ти справді Келдор, син Міро.
Його первісток, який не успадкував трон Етернії.
Ордак змусив тебе повірити, що брехня — це правда,
а правда — брехня,
використавши Скелетора собі на користь.
Але нам не судилося служити. Нам судилося правити всесвітом!
Ти не гідна володіти Посохом Ка.
Ти всього лише приманка.
Хочеш убити мене магією змії?
Огидна, зла відьмо!
У марній надії, що ніщо не стане між тобою і твоїм коханим.
Так. Визнай: ти завжди вважала мене загрозою,
бо Хі-Мен позирає на мене.
Нащо ти йому здалася?
Я заборонений плід, якого він хоче.
Лиха чаклунко!
Ти стикаєшся з драконом,
але не визнаєш почуттів до найсильнішої людини у всесвіті.
Так! Прекрасно.
Тепер поверни. Так.
Ти контролюєш свою пристрасть. А не вона тебе.
Який захват!
Ще ніколи такого не відчувала.
Це ейфорія!
Це тому, що ти опанувала лише силу Зоара.
Ка був богом плотських бажань,
чуттєвих переживань самого існування.
Тож провокуймо твою пристрасть, доки не опануєш Посох Ка.
Ти точно викреслила «Лихо» з імені?
Бо те, що ти казала про мене й Хі-Мена...
Це неправда.
Я змогла б витягти це з тебе,
якби не зачепила твої справжні, дуже людські емоції?
Ми з Адамом — лише друзі.
Якби в тебе були друзі, ти б знала, що готова для них на все.
Я була готова на все для Скелетора, але не через дружбу.
Кохання я бачу відразу.
Лін, королю...
Що? Його душі потрібна Претернія?
Ти хочеш відновити рай, та знаєш, що було б раєм для Рандора?
Побачити єдиного сина у твоїх обіймах.
Через твою гордість король не мав щастя бути батьком.
Відмовиш у ньому й після смерті?
Винахідливість етернійців.
Серед гарів я хвалив тутешні технології,
а старійшини завжди насміхалися з мене:
«Етернос? Там досі вірять у магію!»
Але їм би сподобалося це металеве диво.
Наша Андра робить вражаючу техніку.
Мій народ недолюблює магію,
та ми знаємо, на яку силу здатна дрібка магії, так, племіннику?
Хвилинку. Меч.
Ось чого бракує. Хі-Мен зазвичай із ним.
Я віддав Меч на ремонт.
Знову? Я чув, ти вже його ламав.
Нічого. Хай повернуть, а тоді я дещо попрошу.
Дядьку Кел, я можу служити й без меча.
Що накажете робити, мій королю?
Можна відбиватися від нової атаки Скелетека
і його володарки, Материнської Плати,
або ж можна воювати на їхній території, Хі-Мене.
Не надто великі двері, так?
Коваль невисокий на зріст, але в нього талант.
Він, як ти.
Якщо подумати, ви дуже схожі.
Ого, хто тут у нас.
Якщо прийшли з гарними новинами про Зоара,
я атеїст.
Відчиняй, друже. Це Дункан.
Я був лицарем, коли ми подорожували всесвітом.
Лицарем? О ні!
Ні! Якщо ти тут, значить, є проблеми.
Проблеми — Скелетор. Скелетор — ще одна пригода.
І скільки разів мені повторювати?
Я не люблю пригоди!
Якщо він не допоможе вдосконалити Меч сили,
можливо, є магічне рішення.
Магія?
Магія для тих, кому забракло технічних здібностей,
ось на стільки.
Хочеш сказати, що я невисокий? За кого ти себе маєш?
Я Ґвільдор з Тенуру, коваль і винахідник.
Тому ми прийшли сюди, Ґвільдоре.
Нам потрібен творець Космічного Ключа, щоб винайти доповнення до меча.
Заходьте!
Готовий повернутися до пригод, старий друже?
Звісно.
Хі-Мен, Бойовий кіт і Лицар рушають разом у ще одну пригоду.
Куди їдемо, друзі?
На Зміїну гору,
але ти, Андро, лишайся тут, у палаці.
Про всяк випадок. І вся Етернія знає,
що ти в нас найрозумніша.
Якщо їдеш на Зміїну гору, візьми це.
Це не Меч сили, але активуй його, коли почнеться битва.
Рушаймо, Бойовий коте.
«Ти, Андро, лишайся тут, у палаці. Про всяк випадок».
Який ще випадок? Я хочу з вами, Хі-Мене!
- Щось впустила? - Ваша величносте!
Вибачте. Я просто...
Що просто?
Висловлюєш своє розчарування, що тебе відкинули, лицарю?
Як новий король, знаєш, що я скажу?
Як знайомо.
Покладати всі надії на якогось випадкового троля у глушині,
який щось зробить з Мечем Сили —
це примарний шанс.
І це знову змушує нас покладатися на магію і «Силу Сірого Черепа».
Я вважаю, нам потрібне практичніше рішення, правда?
У мене є ідея,
але... Щоб зробити це, мені знадобиться допомога мого лицаря.
Ви про мене? Тобто я!
Я зможу! Я у вашому розпорядженні.
Коли напав Скелетек, ми побачили, на що здатен їхній техновірус.
Наноботи Материнської Плати покращили й заразили етернійців.
Саме це дало їм надприродну силу й витривалість.
Що, як ми спробуємо зробити те саме з нашими людьми?
Подумай, Андро.
Ми можемо не лише прищепити людей від вірусу,
а й наділити кожного мешканця Етерносу
силою, щоб захистити себе.
Їм не потрібен буде Поборник для захисту. Ми можемо віддати цю силу людям.
Зібрані зразки
дозволять нам відновити цю технологію.
Але сам я не впораюся.
Покладіться на мене!
Я знав, що вийде.
Щоб я переробив справжній, єдиний
Меч сили «Силою Сірого Черепа»?
Це важке завдання.
Мабуть, тому він не просив тебе, дрібното.
Ти скажеш цьому вурбату, що він на зріст — як я?
І я вмію літати!
Годі, коротунчику.
Можна?
Як коваль і винахідник я займаюся залізом, а не чарами.
А ти хочеш, щоб я маніпулював магією за допомогою науки й техніки?
Відкалібрувати Меч сили,
щоб здолати вірус Материнської Плати, можеш лише ти.
Або я, Орко Великий, Всемогутній Чарівник.
Чарівники!
Нетактовні торктуми.
Завжди грають ноти, яких не розуміють самі.
Усяку передову технологію неможливо відрізнити від магії.
Але це не означає, що це і є магія.
Всесвіт — тонко збалансована симфонія.
Кожен акорд грає на своїй ідеальній частоті.
Ви просите мене синтезувати магію
і пропустити її крізь фільтр змін.
Один не той звук —
і наслідки можуть бути катастрофічними!
Прошу, Ґвільдоре. Ми знаємо, чого просимо,
але нас би тут не було, якби був вибір.
Хі-Мен тобі довіряє. Я теж.
А я ні.
Допоможи нам, будь ласка.
Можливо, це найелегантніший інструмент з усіх,
але я докладу всіх сил, щоб зробити
його елегантнішим.
Хіба є таке слово?
В Етернії наука і магія завжди існували в гармонії,
це сплав, який зміцнів від поєднання металів.
Якщо для етернійця закритий один шлях,
чому б не піти іншим?
Цей магніт надсилатиме в браслет імпульси вашого мозку,
щоб ви могли використати вдосконалену біометрію
і стати сильнішими й кращими.
Агов, дурню!
Де ваша корона?
Щоб правити, капелюх з вістрями зайвий, тому я залишив його на троні вдома.
Так багато даних.
Століттями
етернійці будували блискуче суспільство передових технологій...
доки сила їхніх машин не перестала їх вдовольняти,
і натомість вони звернулися до сили нікчемної магії.
- Хі-Мене! - Тіло!
- Пастка! Їм потрібен Сірий Череп. - Слухай...
Тіло? Тіло!
Перешкоди в телепатичному зв'язку з Хі-Меном.
У нас більші проблеми.
Зберігайте спокій. Без паніки.
Усе буде гаразд.
Що?
Ні!
Чекайте! Не йдіть за ним!
Так почалися Великі війни,
в яких Етернія поринула в нескінченний конфлікт
між магією і технологіями, наукою і чаклунством.
Але сьогоднішнім тріумфом
я раз і назавжди довела,
що технології — володарі всесвіту!
Адаме, ти як? Сила...
У нормі, але її щось блокує.
Навчіться працювати разом.
Від цього залежить доля Етернії.
Ваша стратегія спрацювала, повелителю.
Тепер Сірий Череп під вашим контролем.
Як і мешканці Етернії.
Ви довели, що гідні.
До ваших послуг.
Я не з тобою говорив.
Ви довели, що гідні, Материнська Плато.
Після років невдалих спроб шляхом жалюгідної магії
саме технології нарешті поклали мені до ніг цей світ.
Келдоре!
Як ти міг?
Він був твоїм братом. Ти продав сім'ю за...
От тобі й дядько.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова